Дата документу 12.04.2023
Справа № 334/2752/23
Провадження № 2-о/334/162/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Філіпова І.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Дніпровського відділу у місті Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Писаренко С.Ю. звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, за участю заінтересованої особи - Дніпровського відділу у місті Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області.

Окрім цього, разом з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, представник заявника звернувся до суду з клопотанням про звільнення заявника від сплати від судового збору.

Клопотання мотивує тим, що заявник 21.12.2022 року звільнився з ДУ «Софіївська ВК № 45 Дніпровської області, де відбував покарання 11,5 років позбавлення волі. Заявник є малозабезпеченою особою, у нього відсутній паспорт, а також працевлаштуватися на офіційну роботу та отримати дохід не має можливим.

Представник адвокат Писаренко С.Ю. також зазначає, що заявнику ОСОБА_1 надається правова допомога за рахунок держави за доручення Запорізького міського центру з надання вторинної безоплатної правової допомоги.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст.136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розмір у річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері(батьки),які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г)члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто, єдиною підставою для звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом його майнового стану.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В обгрунтування поданого клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору представником заявника не додано жодного доказу, представником не підтверджено, що заявнику надана правова допомога за рахунок держави, а саме: відсутнє доручення з Запорізького місцевого центру з надання вторинної безоплатної правової допомоги.

Суд зазначає, що підставою для відстрочення сплати судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію (за попередній календарний рік), довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, банківські документи про відсутність на рахунку коштів тощо. Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і строки, покладається на особу, яка подає скаргу.

Така позиція, висловлена Верховним Судом в ухвалі від 08 вересня 2021 року у справі № 221/6875/19.

Звільнення від сплати судового збору здійснюється на розсуд суду та не є його обов`язком.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що заяву про встановлення факту, що має юридичне значення слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною четвертою статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається із поданих заявником матеріалів, судовий збір останнім не сплачено.

У відповідності до ч.2 ст. 185 ЦПК України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, поданої фізичною особою, ставка судового збору встановлена в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року складає 2684,00 гривень.

Відтак, заявнику слід сплатити 536 грн. 80 коп. судового збору за подання до суду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення або надати належні документи, які б підтверджували підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо заявник, відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені цією ухвалою, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

За таких обставин, вважаю, що заяву про встановлення факту, що має юридичне значення необхідно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків, надавши строк для їх усунення десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху у відповідності до ч. 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Дніпровського відділу у місті Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення- залишити без руху.

Надати заявнику строк тривалістю десять днів з дня отримання ухвали для усунення наведених недоліків, інакше заява вважатиметься неподаною та буде повернена.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Філіпова І. М.