Провадження № 2-п/756/70/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Косянчук Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сікорської І.ТС. про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18.05.2021 у цивільній справі №756/13229/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Сікорська І.С. звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18.05.2021 у цивільній справі №756/13229/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вимоги заяви про перегляд заочного рішення ґрунтує на тому що, при постановленні судового рішення неповно з`ясовано обставини, що мають юридичне значення для справи, через те, що його не було неналежним чином повідомлено про дату та час судового засідання і не зміг надати суду власні аргументи. Заявник вказує, що ОСОБА_1 дізнався про заочне рішення суду від 18.05.2021 лише 09.06.2023 при ознайомленні з матеріалами справи. Крім того, заявлено про застосування строків позовної давності до вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"

З цих підстав заявник просив суд скасувати заочне рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.05.2021 у справі №756/13229/20 та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У судове засідання представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Сікорська І.С. не з`явилась, при цьому при поданні заяви про скасування заочного рішення подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви просила задовольнити.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у жовтні 2020 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 02.11.2020 було відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 18.02.2021.

Судове засідання призначене на 18.02.2021 було відкладено на 18.05.2021, у зв`язку з неявкою відповідача по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, судова повістка про призначене судове засідання на 18.02.2021, яка була направлена на адресу відповідача повернулась до суду з відміткою листоноші: «за закінченням терміну зберігання» (а.с.54).

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.05.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування від 27 травня 2016 року № 014/0209/82/0536472 у сумі 6292 гривні 73 копійки, заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування від 30 травня 2016 року № 010/0209/82/0536573 у сумі 21220 гривень 67 копійок, судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 (нуль) копійок.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що відомості про отримання відповідачем заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18.05.2021 по даній цивільній справі відсутні.

Як зазначає у заяві про перегляд заочного рішення відповідач, йому не було відомо про ухвалення заочного рішення, вказане рішення він не отримував, про його існування дізнався лише 09.06.2023 під час ознайомлення з матеріалами справи. 21.06.2023 відповідач звернувся до Оболонсього районного суду м. Києва із заявою про перегляд заочного рішення. Враховуючи викладені обставини, а також те, що вказану заяву подано з дотриманням двадцятиденного строку, визначеного ст. 284 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність поновлення відповідачу строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач не з`явився в судове засідання в якому було ухвалене заочне рішення та не повідомив про причини своєї неявки з поважних причин, оскільки відсутні дані які б свідчили про обізнаність відповідача щодо наявності спору на розгляді в суді, а також дати та часу проведення судового розгляду.

При цьому, зі змісту положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України вбачається, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно кількох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, в даному випадку суд, дійшовши висновку про наявність поважних причин неявки в судове засідання та не повідомлення суду про причини неявки, не вбачає у заяві про перегляд заочного рішення суду посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, до заяви про перегляд заочно рішення жодного доказу в розумінні положень ст. 76 ЦПК України не додано. Отже, заявником не було надано суду належних і допустимих доказів, в обґрунтування поданої заяви про перегляд заочного рішення, які б могли вплинути на зміст прийнятого рішення.

У своїй заяві заявник фактично вдається до переоцінки доказів та обставин, які судом оцінені і встановлені при прийнятті рішення, тобто заявник фактично не погоджується з прийнятим рішенням, здійсненою судом оцінкою доказів та встановленими обставинами справи.

Крім того, у відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з наведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Що стосується доводів заяви у частині спливу строку позовної давності, слід зазначити, що згідно правового висновку, викладеного Великою палатою Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року в справі №200/11343/14-ц, якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалив у ній заочне рішення, відповідач був вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. Якщо суд першої інстанції відмовив у задоволенні цієї заяви, відповідач міг заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції. Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася у суді першої інстанції.

У відповідності до ч. 3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, посилання сторони відповідача не є доказами, що мають істотне значення для правильного вирішення справи в розумінні положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а є підставою для апеляційного перегляду рішення суду, оскільки суд першої інстанції не може скасувати заочне рішення суду для надання іншої правової оцінки тим самим доказам у справі, а що стосується наведених у заяві аргументів, щодо спливу строку позовної давності, то ці обставини можуть бути предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 76, 259-261, 287-289, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сікорської І.С. про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18.05.2021 у цивільній справі №756/13229/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Ткач