КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/4335/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3609/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за заявою приватного комунально-побутового підприємства «Теплокомунсервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення з ОСОБА_1 ,

за апеляційною скаргою приватного комунально-побутового підприємства «Теплокомунсервіс» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25 жовтня 2022 року, постановлену під головуванням судді Чернової О.В.,-

встановив:

У жовтні 2020 року ПКПП «Теплокомунсервіс» звернулось до суду із названою заявою.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25 жовтня 2022 рокувідмовлено у заяві про видачу судового наказу.

В апеляційній скарзі ПКПП «Теплокомунсервіс» просить скасувати ухвалу суду, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та неналежне дослідження матеріалів доданих до позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що з розрахунку суми боргу наданого позивачем, неможливо встановити, за який саме період утворився борг.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що 21 жовтня 2020 року ПКПП «Теплокомунсервіс» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ПКПП «Теплокомунсервіс» заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в сумі 32 181,78 грн.

Вимоги заяви ПКПП «Теплокомунсервіс» обґрунтовувало тим, що комунальні послуги надаються ОСОБА_1 на підставі укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 055007 від 24 квітня 2019 року, а з 04 листопада 2021 року діє публічний договір приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії відповідно до Постанови КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 (в редакції Постанови від 08 вересня 2021 року № 1022).

ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконала, за надані послуги не розраховувалася і станом на 30 вересня 2022 року заборгувала підприємству 32 181,78 грн.

Відповідно до положень ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

В порядку п. 3 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, ПКПП «Теплокомунсервіс» вказало період, за який стягується заборгованість, - з 01 лютого 2020 року по 30 вересня 2022 року.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що розрахунок заборгованості також містить відомості про період, за який проводиться стягнення заборгованості.

У матеріалах цивільної справи відсутні додатки до заяви про видачу судового наказу, в тому числі розрахунок суми боргу, на який посилається заявник в апеляційній скарзі, що позбавляє можливості суд апеляційної інстанції надати йому правову оцінку.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для видачі судового наказу.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 25 жовтня 2022 року вирішена з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу приватного комунально-побутового підприємства «Теплокомунсервіс» задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25 жовтня 2022 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 04 липня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко