Справа № 301/2082/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2023 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Матіко З.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності. Посилається на те, що 15 січня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто домовленість про придбання у власність позивачкою житлового будинку, загальною площею 70,20 м кв., житловою площею 43,00 м кв. з надвірними спорудами, що належав позивачці на підставі свідоцтва на спадщину за заповітом від 05 березня 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори Мелеш Г.І. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та уклали усний договір. Згідно досягнутої домовленості ОСОБА_1 зобов`язалася виплатити готівкою ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, а ОСОБА_2 , в свою чергу, з моменту виконання взятих позивачкою на себе зобов`язань, передати їй у власність житловий будинок.

Також вони домовилися, що на протязі шести місяців оформлять договір купівлі-продажу житлового будинку в установленому законом порядку.

Цього ж дня 15.01.2021 року в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 було передано готівкою ОСОБА_2 гроші в розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, а ОСОБА_2 , відповідно, передав їй ключі від житлового будинку.

Але оформити договір купівлі-продажу житлового будинку до цього часу відповідач так і не спромігся. На неодноразові дзвінки позивачки він постійно обіцяв, що підуть до нотаріуса і оформлять договір купівлі-продажу, але ухилявся від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу через різні підстави, тому зазначена обставина перешкоджала ОСОБА_1 в повному обсязі розпоряджатися належним їй майном.

З 15.01.2021 року ОСОБА_1 володіє та користується житловим будинком в АДРЕСА_1 , як власник. Вона там фактично проживає з сім`єю.

Відмова ОСОБА_2 укласти договір купівлі продажу житлового будинку у нотаріальному порядку, позбавила її можливості належним чином укласти правочин. Згідно їх домовленості вони не тільки домовились між собою щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу садового будинку, а й повністю виконали всі умови, пов`язані з купівлею-продажем вказаного нерухомого майна, однак, договір купівлі-продажу до цього часу не уклали.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, а подала заяву, якою позов підтримала, просила його задовольнити, справу розглянути у її відсутності (а. с. 17, 25).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву (а. с. 27), в якій позов визнав, справу просив розглянути в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 15 січня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто домовленість про придбання у власність позивачкою житлового будинку, загальною площею 70,20 м кв., житловою площею 43,00 м кв. з надвірними спорудами, що належав позивачці на підставі свідоцтва на спадщину за заповітом від 05 березня 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори Мелеш Г.І. (а. с. 11) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 12).

Сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та уклали усний договір. Згідно досягнутої домовленості ОСОБА_1 зобов`язалася виплатити готівкою ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, а ОСОБА_2 , в свою чергу, з моменту виконання взятих позивачкою на себе зобов`язань, передати їй у власність житловий будинок.

Також вони домовилися, що на протязі шести місяців оформлять договір купівлі-продажу житлового будинку в установленому законом порядку.

Цього ж дня 15.01.2021 року в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 було передано готівкою ОСОБА_2 гроші в розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, а ОСОБА_2 , відповідно, передав їй ключі від житлового будинку.

Але оформити договір купівлі-продажу житлового будинку до цього часу відповідач так і не спромігся. На неодноразові дзвінки позивачки він постійно обіцяв, що підуть до нотаріуса і оформлять договір купівлі-продажу, але ухилявся від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу через різні підстави, тому зазначена обставина перешкоджала ОСОБА_1 в повному обсязі розпоряджатися належним їй майном.

З 15.01.2021 року ОСОБА_1 володіє та користується житловим будинком в АДРЕСА_1 , як власник. Вона там фактично проживає з сім`єю.

Відмова ОСОБА_2 укласти договір купівлі продажу житлового будинку у нотаріальному порядку, позбавила її можливості належним чином укласти правочин. Згідно їх домовленості вони не тільки домовились між собою щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу садового будинку, а й повністю виконали всі умови, пов`язані з купівлею-продажем вказаного нерухомого майна, однак, договір купівлі-продажу до цього часу не уклали.

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність вимог позивачки, тому такі підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 202, 220, 328 та 655 ЦК України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 70,20 м кв., житловою площею 43,00 м кв., з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на спадщину за заповітом від 05 березня 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори Мелеш Г.І. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Визнати за ОСОБА_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М. М. Золотар