Ухвала

Іменем України

13 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 216/3891/22

провадження № 61-5175ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації, третя особа - Держава Україна в особі Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Російської Федерації, треті особи - Міністерство фінансів України, Міністерство юстиції України, про стягнення шкоди.

26 грудня 2022 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшла позовна заява (уточнена) від 23 грудня 2022 року, в якій позивач вказав співвідповідачами Державу - Україна, в особі Міністерства юстиції України, Міністерство фінансів України та крім заявлених раніше вимог, просив суд визнати втручання держави - Україна в особі Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України в його право на справедливий судовий захист, встановлений пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 8 і 55 Конституції України - неправомірною. Стягнути з держави - Україна, в особі Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України, з кожного окремо, моральну (немайнову) шкоду в розмірі 35 000 євро, що підлягає сплаті у національній валюті України (гривні) за офіційним курсом НБУ, встановленого для долару США на день здійснення платежу. При цьому, в якості відповідача зазначено Російська Федерація, а співвідповідачем зазначена Держава Україна в особі Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року позовну заяву (уточнену) від 23 грудня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до РФ, Держави Україна в особі Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України про визнання неправомірними дії держави - Україна в особі Міністерства юстиції та Міністерства фінансів про порушення права позивача на справедливий судовий захист та відшкодування шкоди повернуто позивачеві у зв`язку із порушенням правила об`єднання позовних вимог.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 оскаржив її до суду апеляційної інстанції. Просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заяви про уточнення позовних вимог.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2023 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року скасовано в частині повернення позивачу позовної заяви (уточненої) від 23 грудня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до РФ, Держави Україна в особі Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України про визнання неправомірними дії держави - Україна в особі Міністерства юстиції та Міністерства фінансів про порушення права позивача на справедливий судовий захист та відшкодування шкоди та направити матеріали цивільної справи до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

11 квітня 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2023 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції помилково зазначив у своїй постанові від 29 березня 2023 року про те, що «... направити матеріали цивільної справи до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України» замість «...направити матеріали цивільної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду». Необхідність правильно зазначеного у висновках суду результату розгляду апеляційної скарги може призвести до вільного тлумачення правового висновку апеляційного суду.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.

У підпункті ґ) пункту 3 частини першої статті 382 ЦПК України визначено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з мотивувальної частини із зазначенням висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У мотивувальній частині постанови апеляційного суду, вказано, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення заяви про уточнення позовних вимог. Суд не зазначив, з яких саме підстав, передбачених частинами третьою-дев`ятою статті 188 ЦПК України, заявлені позивачем позовні вимоги не можуть бути розглянуті в даному провадженні. Ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги не свідчать про порушення апеляційним судом статті 382 ЦПК України, оскаржена постанова містить мотиви задоволення апеляційної скарги та обґрунтування судового рішення, прийнята з дотриманням норм процесуального права. Суд апеляційної інстанції в своїй постанові зазначив мотиви скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції, у зв`язку з чим обґрунтовано сформулював висновок як в мотивувальній, так і в резолютивній частині постанови.

Посилання у касаційній скарзі на те, що суд першої інстанції може вільно тлумачити правовий висновок апеляційного суду по суті є безпідставними, оскільки зазначене формулювання висновку в резолютивній частині постанови, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції в частині повернення позивачу позовної заяви (уточненої) від 23 грудня 2022 рокуз направленням справи для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України, не змінює суті судового рішення, яке є зрозумілим.

У частині четвертій статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою. У зв`язку з цим у відкритті касаційного провадження належить відмовити.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації, третя особа - Держава Україна в особі Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України про відшкодування шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов