Справа №:755/1760/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Яровенко Н.О.,

при секретарі - Локотковій І.С.

з участю сторін:

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про встановлення факту спільного проживання,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою, у якій просить встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована тим, що з 1985 року вони з ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, спільно проживали та вели спільне господарство. ОСОБА_1 повністю перебувала на утриманні свого чоловіка. Після смерті чоловіка ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, однак їй було відмовлено та роз`яснено про необхідність надати документи, що підтверджують факт спільного проживання з померлим, рекомендовано звернутися до суду.

Встановлення юридичного факту спільного проживання необхідно заявниці для реалізації в повному обсязі прав на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 лютого 2023 року відкрито провадження у даній справі.

Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у встановлений строк жодних пояснень з приводу даної заяви до суду не направила, ухвалу про відкриття провадження та заяву з додатками заінтересована особа отримала 17 лютого 2023 року. Будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду даної справи, представник заінтересованої особи в судове засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи та/або розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи до суду не надходило.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги заяви про встановлення юридичного факту підтримала, просила суд їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані заявником докази, вислухавши пояснення заявника та його представника, покази свідків, суд приходить до таких висновків.

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої-третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

З паспортних даних та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

З паспортних даних встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно із свідоцтва про шлюб 22 червня 1985 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у міському відділі РАЦС Дзержинського виконкому Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис № 210.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, зроблено актовий запис № 501.

Згідно акту № 973 про спільне проживання від 04 серпня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично проживали разом станом на 28 липня 2017 року за адресою: АДРЕСА_3 .

З посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Управлінням пенсійного фонду в м. Дзержинськ, ОСОБА_3 з 04 жовтня 2002 року по 31 жовтня 2003 року призначено пенсію по інвалідносі.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 19 листопада 2015 року призначено пенсію за віком, 2 група інвалідності (трудове каліцтво) довічно.

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1985 року та проживали разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_3 , до дня смерті ОСОБА_2 .

Заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, проте їй було відмовлено, оскільки не було подано документу про реєстрацію місця проживання разом із годувальником за однією адресою.

04 квітня 2023 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про залишення без розгляду позовної вимоги про встановлення факту знаходження її на утриманні її покійного чоловіка ОСОБА_2 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про встановлення факту перебування на утриманні залишено без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспрюваних прав.

Пунктом 2 частини першої статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні.

Відповідно до частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

За приписами частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із пунктом 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»- за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Згідно з частиною першою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналіз викладених вище норм чинного законодавства України та встановлених у ході судового розгляду справи обставин, досліджених доказів, дає суду підстави для висновку про те, що заявниця, яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з покійним чоловіком - ОСОБА_2 , , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала з ним за адресою: АДРЕСА_3 , по день смерті останнього.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт про встановлення якого просить заявниця, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту спільного проживання має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 259, 263-265, 294, 315-316, 318-319 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про встановлення факту спільного проживання, - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , станом на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Н.О. Яровенко