Справа № 604/365/23
Провадження № 2/604/155/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Дериш М. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , адреса проживання: с. Галущинці Тернопільського району Тернопільської області до Підволочиської територіальної громади Тернопільської області (Підволочиської селищної ради), юридична адреса: смт. Підволочиськ вул. А Шептицького,4, про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Кулеба І.І., звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , зокрема: за ОСОБА_1 - право власності на 2/4 частки житлового будинку, з яких: 1/4 частки будинковолоідння, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1/3 частку - належну йому як члену колгоспного двору, за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частки зазначеного будинковолодіння, належного їй як члену колгоспного двору, ОСОБА_3 - право власності на 1/4 частки зазначеного будинковолодіння, належного їй як члену колгоспного двору.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 25 лютого 1992 року виконкомом Галущинської сільської ради Підволочиського району на підставі рішення виконкому від 25 лютого 1992 року за № 39 видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок по АДРЕСА_1 який належить колгоспному двору і складається з чотирьох членів двору, головою якого є ОСОБА_4 . У відповідності до архівної довідки, станом на 1991 рік у згаданому господарстві проживало четверо осіб: голова двору ОСОБА_4 , дружина голови двору ОСОБА_3 , дочка голови двору ОСОБА_2 та син голови двору ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, заповіту щодо розпорядження своїм майном не залишив. Єдиним спадкоємцем, який спадщину прийняв є син померлого ОСОБА_1 ,який проживав з спадкоємцем на день смерті, а тому згідно ч.3 ст.1268 ЦПК України спадщину прийняв. Інший спадкоємець померлого дружина ОСОБА_3 відмовилася від прийнятят спадщини після смерті чоловіка, про що подала нотаріусу відповіденого змісту заяву. Спадкоємець померлого - дочка ОСОБА_2 спадщину не прийняла та спадкувати не бажає. Після звернення позивача ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, йому відмовлено, оскільки вищевказаний житловий будинок належить колгоспному двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством. Враховуючи те, що в позасудовому порядку позивачі захистити свої права на мають можливості, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 21 березня 2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання позивачі не з`явилася, представник позивача подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у їх відсутності.

Представник відповідача Підволочиської територіальної громади (Підволочиської селищної ради) Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

У відповідності до свідоцтва на право особистої власнсоті на жилий будинок від 28 лютого 1992 року, виданого виконкомом Галущинської сільської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому №39 від 25 лютого 1992 року - жилий будинок АДРЕСА_1 , належить колгоспному колгоспному двору, що складається з чотирьох членів, головою якого є ОСОБА_4 ;

Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна № 196, виданої 09.11.2022р. Бюро технічної інвентаризації Підволочиського району, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 97,0 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м. належить ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 28.02.1992р. на підставі рішення виконкому №39 від 25.02.1992р. Інвентарна вартість будинковолодіння - 269010, 00 грн

У відповідності до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по в в АДРЕСА_1 , загальною площею 97,0 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м. виготовленоо 09.11.2022р. , замовник технічної інвентаризації ОСОБА_1 , будинок складається з Житлового будинку літ.»А, прибудови літ. «а», підвалу літ. «а1», ганку літ. «а2», господарського будинку літ. «Б», літньої кухні літ. «В», тамбуру літ. «в», господарського будинк літ. «Г»,, криниці літ. «К», огорожі -№1, воріт х хвірткою - №2.

Згідно інформації бюро технічної інвентаризації Підволочиського району Тернопільської області №195 від 09.11.2022 року будинковолодіння по АДРЕСА_1 зареєстровано в БТІ за №3 в книзі 01, належить ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва на право власності на жилий будинок від 28 лютого 1992 року Галущинською сільською радою. на підставі рішення виконкому №39 від 25.02.1992р. Рік будівництва житлового будинку 1970. Самовільно переобладнані приміщення відсутні.

З довідки, виданої архівним відділом Тернопільської області №5 Тернопільської військової адміністрації №170 від 28 лютого 2023 року убачається, що по документах архівного фонду «галущинецька сільська рада» у погосподарських книгах с.галущинці станом на 1991 рік значиться господарство ОСОБА_5 -1937 р.н., голови домогосподарства, разом з яким проживали ОСОБА_3 1943р.н., дружина, ОСОБА_2 , 1971р.н. дочка, ОСОБА_1 , 1975р.н. син. Суспільна група господарства колгоспний двір.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

15 квітня 1991 року був введений в дію Закон України «Про власність» в якому відбулося усуспільнення власності і власність колгоспного двору припинила своє існування. Тому до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Таким чином, у відповідності до даних положень, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 належало по 1/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , як членам колгоспного двору. Після припинення існування колгоспного двору свої частки вони не витребували і продовжували брати участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства колишнього колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 31 січня 2022 року.

У відповідності до довідки Галущинського старостинського округу Підволочиської селищної ради №62 від 07 квітня 2022 року на день смерті ОСОБА_4 котрий проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_3 дружина (проживала постійно), ОСОБА_1 син (проживає в с. Остап`є), ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 онуки (проживають в с. Остап`є), ОСОБА_8 невістка (проживає в с.Остап`є).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Галущинською сільською радою Підволочиського району 16 липня 1975 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

З роз`яснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу №126/01-16 від 21 грудня 2022 року убачається, що після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем за законом є ОСОБА_1 , який проживав з батьком на час відкриття спадщини та згідно ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким що спадщину прийняв, за його заявою заведено спадкову справу № 44/2022. До нотаріальної котори надійшла заява про відмову від прийняття спадщини від дружини померлого - ОСОБА_3 ..В подальшому, нотаріусом встановлено, що жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться під АДРЕСА_1 є колгоспним двором, форма власності якого не передбачена чинним законодавством , у звязку з чим видати свідоцтво про право на спадщину за законом на неможливо.

Згідно з Постановою Верховної Ради Українивід 17 липня 2020року №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» у Тернопільській області ліквідовано Бережанський, Борщівський, Бучацький, Гусятинський, Заліщицький, Збаразький, Зборівський, Козівський, Кременецький, Лановецький, Монастириський, Підволочиський, Підгаєцький, Теребовлянський, Тернопільський, Чортківський, Шумський райони.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17липня 2020року №807-IX«Про утворення та ліквідацію районів» у Тернопільській області утворено Кременецький, Тернопільський та Чортківський райони. При цьому, до Тернопільського району (з адміністративним центром у місті Тернопіль) включено території Байковецької сільської, Бережанської міської, Білецької сільської, Великоберезовицької селищної, Великобірківської селищної, Великогаївської сільської, Залозецької селищної, Збаразької міської, Зборівської міської, Золотниківської сільської, Іванівської сільської, Козівської селищної, Козлівської селищної, Купчинецької сільської, Микулинецької селищної, Нараївської сільської, Озернянської сільської, Підволочиської селищної, Підгаєцької міської, Підгороднянської сільської, Саранчуківської сільської, Скалатської міської, Скориківської сільської, Теребовлянської міської, Тернопільської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868. Статтею 5 Закону визначено об`єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Законодавством не передбачена реєстрація права власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір.

Відповідно до роз`яснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України у п. 7 постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах права приватної власності», судам слід враховувати, що відповідно до ст.55 Закону України «Про власність» громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим законом та іншими законодавчими актами України.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є власниками по 1/3 частки будинковолодіння розташованого по АДРЕСА_1 , що належить їм як членам колгоспного двору, ОСОБА_1 є власником 2/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , зокрема: 1/4 частки будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1/4 частки будинковолодіння, що належить йому як члену колгоспного двору. Проте позивачі не можуть оформити належне їм право власності на частки житлового будинку, оскільки відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності, у зв`язку з чим право позивачів підлягає захисту шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 9, 10, 77, 79, 80, 89, 211, 247, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 316, 328, 392, 1217, 1218, 1223, 1268, п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року), суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , адреса проживання: с. Галущинці Тернопільського району Тернопільської області до Підволочиської територіальної громади Тернопільської області (Підволочиської селищної ради), юридична адреса: смт. Підволочиськ вул. А Шептицького,4, про визнання права власностіі - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на 2/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 (до змін адміністративно-територіального устрою Підволочиського) району Тернопільської області, загальною площею 91,0 кв.м та житловою 44,4 кв.м., зокрема на 1/4 частку зазначеного будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на 1/4 частку будинковолодіння, належну йому як члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 (до змін адміністративно-територіального устрою Підволочиського) району Тернопільської області, загальною площею 91,0 кв.м та житловою 44,4 кв.м., належну їй як члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 (до змін адміністративно-територіального устрою Підволочиського) району Тернопільської області, загальною площею 91,0 кв.м та житловою 44,4 кв.м., належну їй як члену колгоспного двору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Підволочиський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя - підпис

Згідно з оригіналом :

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків