Дата документу 11.04.2023
Справа № 334/3010/16-ц
Провадження № 6/334/47/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року місто Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Коломаренко К.А.,

за участю секретаря судового засідання Цілінко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Запоріжжі подання Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про примусове проникнення до житла,

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2023 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшло подання Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за підписом старшого державного виконавця Сівакової О.О., про примусове проникнення до житла. В обґрунтування подання головним державним виконавцем зазначено, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження ВП №70916834 з примусового виконання виконавчого листа №334/3010/16-ц, виданого 15.11.2017 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 303 769,28 гривень. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2023 року була направлена сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією за вих. №6301. З метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем були зроблені запити до відповідних установ.16.02.2023 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та постанова про арешт коштів боржника. Кошти на рахунках боржника в установах банків відсутні. 28.02.2023 року при виході на дільницю за адресою боржника АДРЕСА_1 , двері квартири ніхто не відчинив. Перевірити майновий стан не було можливості. У дверях був залишений виклик. Відповідно довідки МВС за боржником не зареєстровано транспортні засоби. Відповідно довідки ДПСУ від джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників-фізичних осіб інформація відсутня. Відповідно до довідки ДФС про наявні рахунки у боржника інформація відсутня. Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у боржника нерухоме майно відсутнє. На виклик державного виконавця від 21.03.2023 року боржник не з`явився. 23.03.2023 року при виході на дільницю за адресою боржника АДРЕСА_1 , двері ніхто не відчинив. Перевірити майновий стан не було можливості. У дверях був залишений виклик на 28.03.2023 року. 28.03.2023 року боржник на виклик державного виконавця повторно не з`явився. 24.02.2023 року від стягувача ОСОБА_1 надійшла заява про те, що боржник ОСОБА_2 з метою невиконання рішення суду, переховує своє рухоме майно в квартирі свого батька ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до довідки Департаменту реєстраційних послуг №04-47-2400 від 03.04.2023 місце проживання ОСОБА_3 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . 23.03.2023 року ОСОБА_3 був направлений виклик щодо яки до державного виконавця та надання пояснень з приводу майна, яке знаходиться в його квартирі. У зв`язку з вищевикладеним Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просить надати дозвіл на примусове проникнення до житла ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , для вжиття державним виконавцем заходів щодо примусового виконання рішення.

В судове засідання державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, причини неявки суду невідомі, про дату. Час та місце розгляду судом подання повідомлені завчасно та належним чином, про що свідчить довідка про доставку судової повістки, яка була отримана 10.04.2023 року о 18-40 годині.

Судом встановлено, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження ВП №70916834 з примусового виконання виконавчого листа №334/3010/16-ц, виданого 15.11.2017 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 303 769,28 гривень. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2023 року була направлена сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією за вих. №6301. З метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем були зроблені запити до відповідних установ.

16.02.2023 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та постанова про арешт коштів боржника. Кошти на рахунках боржника в установах банків відсутні.

Відповідно довідки МВС за боржником не зареєстровано транспортні засоби.

Відповідно довідки ДПСУ від джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників-фізичних осіб інформація відсутня.

Відповідно до довідки ДФС про наявні рахунки у боржника інформація відсутня.

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у боржника нерухоме майно відсутнє.

Як слідує з актів приватного виконавця від 28.02.2023 року та 23.03.2023 року державним виконавцем було здійснено виїзд за місцем проживання боржника ОСОБА_2 , проте двері ніхто не відчинив, у дверях залишений виклик державного виконавця.

24.02.2023 року від стягувача ОСОБА_1 надійшла заява про те, що боржник ОСОБА_2 з метою невиконання рішення суду, переховує своє рухоме майно в квартирі свого батька ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до інформаційної довідки з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 21.03.1991 року по теперішній час.

В поданні державного виконавця зазначено, що згідно наданої виконавцем інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у боржника нерухоме майно відсутнє.

Відповідно до інформаційної довідки з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований батько боржника, ОСОБА_3 , з 23.04.1982 року по теперішній час.

Частиною першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

При цьому, державним виконавцем на обґрунтування подання не надано жодних доказів, окрім заяви стягувача ОСОБА_1 , щодо переховування боржником майна чи коштів за адресою: АДРЕСА_2 , тобто при наданні дозволу на проникнення до вище вказаного житла можуть бути порушенні конституційні права інших користувачів квартири, що є неприпустимим.

Жодних даних про те, що у житлі іншої особи, тобто батька боржника, у будинку АДРЕСА_3 знаходиться майно боржника ОСОБА_2 чи майно та кошти, належні йому від інших осіб, не встановлено і в ході судового розгляду.

На підставі наведеного, на переконання суду, проникнення до житла боржника є крайнім методом виконання рішення суду та може бути застосованим лише за наявності беззаперечних доказів та підстав, що виконавцем вживались усі методи та заходи виконання рішення суду, які не потребують проникнення до житла боржника та що виконання рішення суду можливо виключно за умови проникнення до житла боржника.

Тобто, суду не надано беззаперечних доказів того, що за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться майно, яке належить відшукати.

У відповідності до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до нього інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року декларує, що кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції.

Згідно п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

При цьому, згідно з приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На підставі п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Боржник вважається належним чином повідомленим, якщо документи виконавчого провадження надсилаються йому за адресою, зазначеною у виконавчому документі (аналогічний за змістом висновок наведено у постановах Верховного Суду від 07.06.2021 у справі № 910/15292/18, від 11.02.2021 у справі № 914/223/19).

Матеріали справи не містять підтвердження про належне повідомлення боржника про відкриття відносно нього виконавчого провадження, зокрема доказів направлення постанови про відкриття виконавчого провадження № 70916834 від 02.02.2023 року за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суд звертає увагу,Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (пункт "а" частини першої, частина друга статті 449 ЦПК України).

Суд розглядає питання про примусове проникнення до житла на підставі наявного права виконавця безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними. За змістом наведених правових норм примусове проникнення до житла - це крайній захід, якому повинні передувати всі інші, передбачені законодавством дії щодо виконання рішення суду.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодного доказу про те, що боржника було повідомлено про проведення виконавчих дій з виходом до житла, про призначення часу і дати проведення виконавчих дій, чи обізнаність боржника про проведення виконавчих дій.

Встановлений факт, що при здійсненні виходу за адресою боржника потрапити до квартири не виявилось можливим, не свідчить про перешкоджання у вчиненні виконавчих дій боржником. Крім того, відсутнє фіксування державним виконавцем в акті того факту, що боржник перешкоджав доступу до квартири.

Подані матеріали про примусове проникнення до житла не свідчать про те, що боржник належним чином повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, останній чинив цьому перешкоди та не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій.

Не заперечуючи того, що відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами, суд звертає увагу учасників справи на те, що згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглянувши подання виконавця в межах заявлених вимог та зазначених і доведених ним обставин, суд вважає, що у задоволенні подання приватного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника слід відмовити.

Керуючись статями 260, 353, 354, 439 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про примусове проникнення до житла ОСОБА_3 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Коломаренко К. А.