22.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/5271/22
Провадження №2/205/659/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22.03.2023 року м.Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Галушки А.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», які в остаточній редакції зводяться до наступного: позивач просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на його користь страхове відшкодування в сумі 18962,58 грн., витрати на оплату послуг експерта в сумі 1800,00 грн., а всього 20762,58 грн., а також судовий збір в сумі 992,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що 14.09.2021 р. у м. Дніпро, на вул. Набережна Заводська, в районі е/о №365 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «КАМАЗ 5411С», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом «СЗАП9327», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Український страховий стандарт» відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ №ЕР/205499300, який діяв на дату ДТП та транспортного засобу «Skoda Octavia Tour», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , власник автомобіля ОСОБА_1 . Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.12.2021 р., справа №205/8751/21. У результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивача «Skoda Octavia Tour», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , чим завдані матеріальні збитки. 07.10.2021 р. адвокат Демарчук М.В., як представник ОСОБА_4 , звернувся до ПрАТ «СК» «Український страховий стандарт» із повідомленням про ДТП, заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ФОП ОСОБА_5 , заявою від ОСОБА_6 про анулювання всіх попередньо написаних заяв ОСОБА_1 , запрошенням на експертизу в зв`язку із виявленням прихованих пошкоджень та надав весь необхідний пакет документів. 05.01.2022 р. страховик ПрАТ «СК» «Український страховий стандарт» виплатив страхове відшкодування у розмірі 14912,61 грн., без узгодження такого розміру з позивачем та не ознайомив з документами, якими визначено розмір заподіяної шкоди. Позивач не погодився із розміром страхового відшкодування та 04.02.2022 р. представник позивача направив до ПрАТ «СК» «Український страховий стандарт» запит щодо надання документів на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. , складеного на замовлення позивача. ПрАТ «СК» «Український страховий стандарт» доплату не здійснила, відповіді на запит-вимогу не надала. 04.02.2022 р. представник позивача направив скаргу до Національного банку України на дії страхової компанії щодо визначення розміру виплати страхового відшкодування. Згідно відповіді Національного банку України від 12.04.2022 р., страховик здійснив виплату страхового відшкодування на підставі звіту №72318, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 , а також зазначив, що у випадку незгоди із розміром страхового відшкодування, рішення страховика може бути оскаржено до суду. Копію звіту №14775 від 27.09.2021 р., складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 , Національний банк України не надіслав. 07.10.2021 р. до ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» було направлено запрошення на огляд пошкодженого транспортного засобу «Skoda Octavia Tour», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , саме в умовах СТО. Огляд призначено на 21.10.2021 р. за адресою: АДРЕСА_1, СТО ФОП ОСОБА_5 . Однак, ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» 21.10.2021 р. не направила свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу «Skoda Octavia Tour», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , в умовах СТО. Позивач зазначив, що суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 особисто пошкоджений транспортний засіб автомобіль «Skoda Octavia Tour», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 не оглядав. ОСОБА_1 через свого представника звернулася до судового експерта Дроздова Ю.В. для встановлення розміру збитку заподіяного в результаті пошкодження його автомобіля. Судовий експерт Дроздов Ю.В. особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб, робив відповідні заміри та фотографії та склав висновок №4410/21 від 26.10.2021 р., згідно якого вартість матеріального збитку, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Skoda Octavia Tour», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 36475,19 грн. Без будь-яких вмотивованих підстав страховик недоплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 18962,58 грн., що розраховується наступним чином: 54981,94 грн. - 32577,17 грн. - 2500,00 грн. де, 36475,19 грн. - вартість матеріального збитку, згідно висновку судового експерта Дроздова Ю.В., 14912,61 грн. - фактично сплачене страхове відшкодування, 2600,00 грн. - франшиза, також з відповідача мають бути стягнені витрати на оплату послуг експерта в розмірі 1800,00 грн.

Представник позивача Миргород І.Д., Демарчук М.В., що діє на підставі договору про надання правової допомоги, у позовній заяві позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти винесення судом заочного рішення.

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що 14.09.2021 р. у м. Дніпро, на вул. Набережна Заводська, в районі е/о №365 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «КАМАЗ 5411С», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом «СЗАП9327», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Skoda Octavia Tour», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , власник автомобіля ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.12.2021 р., справа №205/8751/21.

Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст.82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивача «Skoda Octavia Tour», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , чим завдані матеріальні збитки.

Транспортний засіб «Skoda Octavia Tour», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , належить позивачу ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с.55).

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «КАМАЗ 5411С», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП, була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСЦПВВНТЗ №ЕР/205499300 у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Український страховий стандарт».

Вказаним полісом встановлено ліміт за шкоду майну у розмірі 130000,00 гривень; за шкоду життю та здоров`ю ліміт встановлено у розмірі 260000,00 гривень; франшиза - 2600,00 гривень (а.с.14).

Із метою отримання страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль, 07.10.2021 р. адвокат Демарчук М.В., як представник ОСОБА_4 , звернувся до ПрАТ «СК» «Український страховий стандарт» із повідомленням про ДТП, заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ФОП ОСОБА_5 , заявою від ОСОБА_6 про анулювання всіх попередньо написаних заяв ОСОБА_1 , запрошенням на експертизу в зв`язку із виявленням прихованих пошкоджень та надав весь необхідний пакет документів (а.с.9, 10, 11, 11, 13).

05.01.2022 р. страховик ПрАТ «СК» «Український страховий стандарт» виплатив страхове відшкодування у розмірі 14912,61 грн., згідно платіжного доручення №2631 від 05.01.2022 р. (а.с. 52).

07.10.2021 р. до ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» було направлено запрошення на огляд пошкодженого транспортного засобу «Skoda Octavia Tour», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , саме в умовах СТО. Огляд призначено на 21.10.2021 р. за адресою: АДРЕСА_1 , СТО ФОП ОСОБА_5 .

У встановлений строк відповідач ПАТ «СК» «Український страховий стандарт» не направив свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу.

Із метою визначення розміру збитку заподіяного позивачу в результаті пошкодження його автомобіля «Skoda Octavia Tour», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , позивач через свого представника звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В.

Згідно висновку судового експерта Дроздова Ю.В. №4410/21 від 26.10.2021 р., вартість матеріального збитку, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Skoda Octavia Tour», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 36475,19 грн. (а.с.15-42).

04.02.2022 р. представник позивача направив до ПрАТ «СК» «Український страховий стандарт» запит щодо надання документів на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. , складеного на замовлення позивача (а.с.43-44).

ПрАТ «СК» «Український страховий стандарт» доплату не здійснила, відповіді на запит-вимогу не надала.

04.02.2022 р. представник позивача направив скаргу до Національного банку України на дії страхової компанії щодо визначення розміру виплати страхового відшкодування (а.с.46-48).

Згідно відповіді Національного банку України від 12.04.2022 р., страховик здійснив виплату страхового відшкодування на підставі звіту №72318, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 , а також зазначив, що у випадку незгоди із розміром страхового відшкодування, рішення страховика може бути оскаржено до суду. Копію звіту №14775 від 27.09.2021 р., складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 , Національний банк України не надіслав (а.с.50-51).

Вирішуючи спір щодо оцінки вартості розміру збитків, суд бере до уваги наданий позивачкою висновок судового експерта Дроздова Ю.В. №4410/21 від 26.10.2021 р., з огляду на таке.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі Закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 33.3 ст. 33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодженняним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Наведені вище положення законодавства визначають порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим (власником іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника) та здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі.

Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника (у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування) або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру фактично завданих збитків. В останньому випадку на винну особу (страхувальника) може бути покладено обов`язок з відшкодування різниці між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди.

При цьому, в такому випадку розмір здійсненої страхової виплати (страхового відшкодування) має бути максимально наближеним до встановленого ліміту відповідальності страховика (страхової суми) і може бути зменшений лише на розмір франшизи та/або розмір відповідного податку (ст.ст. 29, 36 Закону), а також розрахований з урахуванням фізичного зносу замінюваних при відновлювальному ремонті запчастин пошкодженого в ДТП авто. Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону).

Наведений правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, в постановах від 20.03.2019 року по справі № 522/438/18, від 20.03.2019 року по справі № 695/882/15-ц.

Згідно із п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003р. № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009р. № 1335/5/1159) зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24.11.2003р. за № 1074/839 (далі Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п. 1.3 Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Відповідно до п. 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Згідно із п. 5.2 Методики у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Отже, пунктом 5.2. Методики передбачено, що виклик оцінювачем (експертом) заінтересованих осіб для технічного огляду не є обов`язковим, а здійснюється у разі потреби.

Відповідно до п. 5.5 Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Згідно із п. 8.1. Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту.

Відповідно до п. 8.2. Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

Згідно із п. 4.3. Методики за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження) за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта або інший документ, передбачений законодавством (далі - висновок експерта).

Відтак, у разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта.

У разі виконання судовим експертом відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством (п. 4.3 Методики).

Наведені норми Методики вказують на те, що за результати огляду ТЗ оформлюються оцінювачем (експертом) відповідним документом: звітом про оцінку майна (якщо він складається оцінювачем), експертним дослідженням або висновком експерта (якщо складається судовим експертом).

З наведених норм Методики слідує, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Тобто, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем, як зроблено відповідачем), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), крім цього зазначено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Водночас, згідно відповіді Національного банку України від 12.04.2022 р., страховик здійснив виплату страхового відшкодування на підставі звіту №72318, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 , а також зазначив, що у випадку незгоди із розміром страхового відшкодування, рішення страховика може бути оскаржено до суду (а.с.50-51).

Копіїю звіту №14775 від 27.09.2021 р., складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 , відповідачем до суду не надано.

Позивач зазначив, що суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 особисто пошкоджений транспортний засіб автомобіль «Skoda Octavia Tour», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 не оглядав.

Таким чином, звіт складений без дотримання вимог п.п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики, оскільки оцінювачем суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 особисто не оглянуто пошкоджений транспортний засіб.

Доказів того, що оцінювач ОСОБА_8 має свідоцтво судового експерта, яке надає право складати висновки експертного дослідження без особистого огляду об`єкта дослідження матеріали справи не містять.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.03.2019р. по справі № 752/16797/14-ц зроблено правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, який зроблено без особистого оцінювачем огляду пошкодженого транспортного засобу та без урахування вартості залишків транспортного засобу.

Також суд враховує, що згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) приймає рішення про здійснення страхового відшкодування після узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування.

Поряд з цим, з матеріалів справи видно, що позивач не був ознайомлений зі звітом №14775 від 27.09.2021 р., суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 , оскільки заяву про страхове відшкодування позивач подав 07.10.2021 р., вказавши реквізити для оплати страхового відшкодування, звіт був виконаний 27.09.2021 р., страховий акт №12412 складений 05.01.2022 р. та 05.01.2022 2р. позивачка отримала страхове відшкодування на розрахунковий порахунок без попереднього узгодження його суми.

Таким чином, 05.01.2022р. ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 14921,61 грн. на рахунок позивача, без дотримання установленого ст. 36 Закону узгодження розміру страхового відшкодування з потерпілим, а також за відсутності вмотивованого рішення про здійснення страхового відшкодування.

Тому позивач і звернулася до оцінювача для визначення розміру завданих їй збитків. Вказане свідчить про те, що розмір страхового відшкодування з позивачкою не узгоджувався.

Згідно висновку судового експерта Дроздова Ю.В. №4410/21 від 26.10.2021 р., вартість матеріального збитку, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Skoda Octavia Tour», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 36475,19 грн. (а.с.15-42).

Отже, розмір страхового відшкодування становитиме 36475,19 грн.

З належного до сплати розмір страхового відшкодування відповідачем сплачено 14912,61 грн., та сплачена добровільно ОСОБА_2 франшиза у розмірі 2600,00 грн., згідно заяви позивача від 29.11.2022 р., яка надійшла до суду 01.12.2022 р., отже, залишок страхового відшкодування становитиме 18962,58 грн. (36475,19-14912,61-2600,00).

З урахуванням викладено із страховика підлягає стягненню недоплачене страхове відшкодування у розмірі 18962,58 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов задоволено, то їх слід розподілити наступним чином.

При подачі позову позивачкою сплачений судовий збір відповідно до ставки, встановленої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 992,40грн. за позовні вимоги майнового характеру (а.с. 8), який підлягає стягненню із відповідача у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

З огляду на те, що на за складений на замовлення позивачки висновок експерта №4410/21 товарознавчої експертизи з визначенням матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу, позивачкою сплачено 1800,00 грн., що підтверджено квитанцією від 26.10.2021 р. (а.с. 15), а зазначений висновок експерта покладений в основу задоволення позовних вимог, то вартість цих витрат підлягає стягненню із відповідача.

Вирішуючи питання про стягнення оплати за отримання правничої допомоги з відповідача, суддя дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги,оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited»проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1вищевказаного Закону).

Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництвана наданняінших видівправової допомогиклієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього ж Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.05.2021р. по справі №910/7586/19 час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

На підтвердження надання правової допомоги представником позивачки адвокатом Демарчук М.В. надано суду свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 67), договір про надання правової допомоги від 19.07.2022 р. (а.с. 61-63), пунктом 4.2. якого визначається сторонами в додатках до цього договору та актах (а.с. 62).

У додатку №1 п. 1.1.1. до договору про надання правової допомоги від 19.07.2022 р. та акту передачі-приймання виконання робіт до договору про надання правової допомоги від 19.07.2022 р. , сторони домовились, що гонорар за надання професійної правничої допомоги складає фіксований розмір 6000,00 грн. (а.с.64, 65).

Згідно дублікату квитанції №0.0..1 від 18.08.2022 р. АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_1 сплачено на користь Адвокатського бюро «Демарчук Миколи «Центр правового регулювання» за актом передачі-приймання виконання робіт до договору про надання правової допомоги від 19.07.2022 р. 6000,00 грн. (а.с.66).

Суд вважає, що витрати на надання професійної правничої допомоги підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 6000,00грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 259, 263-265, ч. 1 ст. 274. ч. 5 ст.279 ЦПК України, суддя,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 недоплачене страхове відшкодування у розмірі 18962,58 грн., судові витрати на оплату послуг експерта у розмірі 1800,00 грн., судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., а всього 26 762 (двадцять шість тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 58 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2

Відповідач:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт», , вул. Північна, буд. 2-А, м. Київ, 04214