Ухвала

17 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 466/725/20

провадження № 61-12406ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: Львівське комунальне підприємство «Рясне-402», публічне акціонерне товариство «Конвеєр», про визнання прав користування жилими приміщеннями, визнання права на приватизацію квартири, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

09 грудня 2022 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Іванов О. О. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 26 грудня 2022 року представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Івановим О. О. на електронну пошту Верховного Суду 02 січня 2023 року було надіслано заяву на усунення недоліків. До указаної заяви долучено докази доплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 5 044, 80 грн.

Проте заявнику згідно з вимогами ухвали Верховного Суду від 26 грудня 2022 року слід було також надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України, із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга, та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав), а також визначитись з колом учасників справи.

Копія ухвали Верховного Суду від 26 грудня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху надсилалась ОСОБА_1 та була вручена останньому 18 січня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте вимоги ухвали Верховного Суду від 26 грудня 2022 року в повному обсязі виконано так і не було, недоліки касаційної скарги не усунуто.

Зокрема, ОСОБА_1 чи його представником так і не було подано до суду касаційної інстанції нову редакцію касаційної скарги, яка б містила посилання на конкретний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга, з відповідним обґрунтуванням, а також в якій заявнику слід було визначитись з колом учасників справи.

Тобто недоліки касаційної скарги були усунуті представником заявника лише в частині доплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки ОСОБА_1 чи його представником не усунуто в повному обсязі недоліки касаційної скарги, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов