Справа №: 343/438/23
Провадження №: 2-др/343/5/23
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового рішення

18 квітня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано Франківської області в складі:

головуючого судді Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання Максимович В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано Франківської області заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Керницького Віталія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №343/438/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

представник ОСОБА_1 - адвокат Керницький В.М. 17.04.2023 через канцелярію суду подав заяву, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 2 850 грн., які були понесені як витрати на надання правової допомоги.

Обґрунтовує подану заяву тим, що 12.04.2023 Долинським районним судом Івано Франківської області було ухвалено рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено в повному обсязі, проте не було повністю вирішено питання про судові витрати, а лише стягнуто на її користь сплачений судовий збір.

Посилаючись на ч. 8 ст. 141, ст. 246 ЦПК України зазначає, що у позовній заяві, тобто до початку судових дебатів, позивачка зазначила про намір стягнути судові витрати, в тому числі і за надання правничої допомоги. На останньому судовому засіданні він, як представник позивачки ОСОБА_1 , не був присутнім у зв`язку із його участю в кримінальному провадженні в Коломийському міськрайонному суді Івано Франківської області, де підзахисний перебуває під вартою, а такі провадження у відповідності до вимог КПК України розглядаються першочергово. Таким чином, акт приймання передачі наданих послуг не міг бути підписаний сторонами договору.

Дослідивши подану заяву, суд приходить такого висновку.

Частиною 1 статті 13 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 76-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Долинського районного суду Івано Франківської області від 12.04.2023, справа №343/438/23, провадження №: 2/0343/187/23, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Даним рішенням вирішено питання судових витрат, а саме стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок сплаченого судового збору.

17 квітня 2023 року від представника ОСОБА_3 надійшла дана заява про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 (справа № 755/9215/15-ц), зокрема, зазначила, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони судових витрат, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

На відсутність попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, як на підставу для відмови у відшкодуванні суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.01.2020 (справа №551/1136/17).

Як встановлено із матеріалів справи, позивачкою ОСОБА_1 ні з позовною заявою не було подано, ні безпосередньо в позовній заяві не було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи.

Більше того, в судовому засіданні під час розгляду справи по суті позивачка ОСОБА_1 просила розгляд справи проводити без її представника, а під час судових дебатів та до їх закінчення не заявляла про намір подання доказів на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу.

Суд звертає увагу, що сам представник ОСОБА_3 не був позбавлений права звернутись із такою заявою до суду, або, будучи кваліфікованим правником, роз`яснити позивачці ОСОБА_1 про необхідність до закінчення судових дебатів зробити відповідну заяву.

Не заслуговують на увагу доводи представника ОСОБА_3 в частині того, що через зайнятість в іншому судовому засіданні він не міг надати суду підтверджуючі документи стосовно витрат на правничу допомогу, оскільки судом про місце, дату і час судового засідання було повідомлено сторонам завчасно. Жодних заяв чи клопотань від позивачки про відкладення судового засідання не надходило.

Таким чином, з урахуванням наявних у справі доказів та встановлених обставин, суд приходить висновку, що стороною позивачки в порушення визначеної цивільно процесуальним законом процедури не подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікувала понести, не подано таких доказів і не зроблено про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів, а тому в ухваленні додаткового рішення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 43, 76-81, 134, 141, 246, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Керницького Віталія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано - Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.М.Андрусів