Справа № 626/917/23
Провадження № 2/626/246/2023
УХВАЛА

щодо питання відкриття провадження в справі

18.04.2023 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Гусар Павло Іванович, перевіривши виконання вимог ст.175-177 ЦПК України по цивільній справі № 626/917/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Красноградського комунального підприємства «Водоканал» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

До Красноградського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Красноградського комунального підприємства «Водоканал» про захист прав споживачів, я якій просить:

- визнати, що Відповідач порушив умови договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 06.12.2010р. в частині зміни ціни послуги без згоди із ним; зобов`язати Відповідача суму переплати у розмірі 5018,15 грн. віднести на рахунок майбутніх платежів;

- визнати, що Відповідач без правових підстав здійснював йому нарахування у вигляді абонплати за водопостачання з січня 2022р.; зобов`язати Відповідача сплачену суму у розмірі 155,41 грн. віднести на рахунок майбутніх платежів;

- встановити факт здійснення Відповідачем збільшення суми нарахувань за водопостачання на 0,24% від фактичних норм споживання води та тарифу; зобов`язати Відповідача зробити відповідний перерахунок, суму перерахунку віднести на рахунок майбутніх платежів;

- визнати дії Відповідача по здійсненню із ним правочину у вигляді Індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з 31.12.2022р. таким, що здійснено з порушенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; положень Цивільного кодексу України; Закону України «Про захист прав споживачів», положень Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019р. №690, у частині забезпечення права споживача на обрання однієї з моделей організації договірних відносин з виконавцем послуги; звичаїв ділового обороту та є для нього дискримінаційним; правочин скасувати;

- встановити у судовому засіданні фактичний об`єм функцій, пов`язаних з абонентським обслуговування його будинку у розумінні терміну «плата за абонентське обслуговування», визначеного у ст. 1 п. 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». При відсутності фактичного виконання окремих функцій по абонентському обслуговуванню, зобов`язати Відповідача скоригувати тариф абонплати за водопостачання, зайво сплачені кошти віднести на рахунок майбутніх платежів;

- визнати, що Відповідач не надав повної інформації за його зверненнями від 07.12.2022р. та від 07.02.2023р.; зобов`язати відповідача надати йому інформацію;

- при розгляді позовних вимог врахувати, що ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» має у своєму змісті ознаки дискримінації споживачів: одні споживачі мають можливість звернутись з пропозицією про укладення договору або внесення змін до нього, отримання проекту договору від виконавця послуг, а інші споживачі, з якими укладено індивідуальні договори приєднання, відповідно до ч. 5 цієї статті, - такої можливості не мають; одні споживачі мають можливість отримувати інформацію на веб-сайтах, маючі спеціальні технічні засоби, а інші споживачі - позбавлені такої можливості, не маючи спеціальних технічних засобів. Це є ознаки дискримінації за визначенням ст. 24 Конституції України «інші ознаки» привілеїв чи обмежень. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на підставі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 175 і 177 ЦПК України , чи підсудна справа даному суду, чи немає підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні питання відкриття провадження за даною заявою встановлено наступне.

Дослідивши матеріали позовної заяви прихожу до висновку про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог, а саме про врахування при розгляді позовних вимог, що ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» має у своєму змісті ознаки дискримінацій споживачів, тобто позивач просить суд визнати, що закон (нормативно-правовий акт) має ознаки дискримінації, так як в цій частині позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, враховуючи наступне.

Статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Законом України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" визначено, що особа, яка вважає, що стосовно неї виникла дискримінація, має право звернутися із скаргою до державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та/або до суду в порядку, визначеному законом.

Отже, відповідно до цієї норми закону особа має право звернутися саме із скаргою до відповідного органу або до суду в порядку, визначеному законом. Тобто, в даному випадку мається на увазі, що особа здійснює захист своїх прав, посилаючись на певні неправомірні дії.

Відповідно до визначеного у Законі України "Про звернення громадян" поняття "скарга", під таким розуміється звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Аналогічним скарзі, що подається уповноваженому органу, є такий вид звернення як подання позову, що є формою звернення до суду.

З викладеного слідує, що правовідносини, які виникають внаслідок дискримінації, законом визначено як спірні.

Окрім того, суд зазначає, що згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (частина 1 статті 2 КАС України).

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні пунктів 1, 2 частини 1 статті 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частина 1 статті 4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії дискримінації з метою забезпечення рівних можливостей щодо реалізації прав і свобод людини та громадянина визначено Законом України від 06 вересня 2012 року № 5207-VI «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» (далі - Закон № 5207-VI).

Пунктом 2 частини 1 статті 1 цього Закону№ 5207-VI визначено, що дискримінація - це ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

За приписами статті 14 Закону № 5207-VI особа, яка вважає, що стосовно неї виникла дискримінація, має право звернутися зі скаргою до державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та/або до суду в порядку, визначеному законом. Реалізація зазначеного права не може бути підставою для упередженого ставлення, а також не може спричиняти жодних негативних наслідків для особи, яка скористалася таким правом.

Тобто, особа, яка вважає, що стосовно неї виникла дискримінація, має право звернутися, зокрема до суду у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 5207-VI Уповноважений Верховної Ради України з прав людини у рамках здійснення парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини та громадянина та захистом прав кожного на території України і в межах її юрисдикції запобігає будь-яким формам дискримінації та здійснює заходи щодо протидії дискримінації, зокрема: розглядає звернення осіб та/або груп осіб з питань дискримінації; вносить пропозиції щодо вдосконалення законодавства про запобігання та протидію дискримінації, застосування та припинення позитивних дій.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону № 5207-VI Кабінет Міністрів України зокрема враховує принцип недискримінації під час прийняття нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 8 Закону № 5207-VI розроблення проектів нормативно-правових актів здійснюється з обов`язковим урахуванням принципу недискримінації.

З метою виявлення у проектах нормативно-правових актів норм, що містять ознаки дискримінації, проводиться антидискримінаційна експертиза проектів нормативно-правових актів.

Результати антидискримінаційної експертизи проектів нормативно-правових актів підлягають обов`язковому розгляду під час прийняття рішення щодо видання (прийняття) відповідного нормативно-правового акта.

Обов`язковій антидискримінаційній експертизі підлягають проекти законів України, актів Президента України, інших нормативно-правових актів, що розробляються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними колегіальними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Порядок проведення органами виконавчої влади антидискримінаційної експертизи проектів нормативно-правових актів визначається Кабінетом Міністрів України.

Дискримінація, про яку зазначає заявник, полягає, на його твердження, що стаття 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» має ознаки дискримінації. Зміст заяви ОСОБА_2 вказує на те, що заявник просить здійснити суд загальної юрисдикції аналіз нормативно-правового акту (закону) на ознаки дискримінації.

Відтак суд вважає, що у вищевказаних позовних вимогах, спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

В іншій частині позовних справа підсудна Красноградському районному суду Харківської області.

Позовна заява відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, позивачем додані її копії і копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб, а також документ про сплату судового збору.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позову або відмови у відкритті провадження у справі, які передбачені ст.ст.185-186 ЦПК України, немає.

Вважаю за необхідне прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі в іншій частині позовних вимог.

Враховуючи підстави, зазначені в ст. 274 ЦПК України, вважаю, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження і слід призначити дату, час і місце судового засідання з повідомленням (викликом) учасників судового процесу.

Крім того представник позивача разом із позовною заявою подав клопотання про витребування доказів у відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи те, що позивачем було заявлене відповідне клопотання про витребування вищезазначених доказів разом з позовною заявою, вважаю, що відповідні докази повинні бути судом витребувані, а клопотання позивача - задоволене.

Керуючись ст. ст. 84, 187, 277 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Красноградського комунального підприємства «Водоканал» про захист прав споживача в частині позовних вимог про врахування при розгляді позовних вимог, що ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» має у своєму змісті ознаки дискримінацій споживачів (визнати, що закон (нормативно-правовий акт) має ознаки дискримінації).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що з вищевказаними позовними вимогами він має право звернутися до адміністративного суду.

В іншій частині позовну заяву ОСОБА_1 прийняти до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Красноградського комунального підприємства «Водоканал» про захист прав споживачів.

Справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Призначити судове засідання по розгляду позовної заяви на 15 травня 2023 року о 09:00 год. в приміщенні Красноградського районного суду Харківської області.

Запропонувати відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов, докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, а також відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Роз`яснити відповідачу, що згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання ним у встановлений судом строк без поважних причин відзиву на позов, суд буде вирішувати справу за наявними матеріалами.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідачі -заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповідної заяви по суті справи.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів - задовольнити.

Витребувати у ККП «Водоканал» наступні докази:

-структуру тарифу абонплати за водопостачання у динаміці її змін; складові частини фактичних витрат Відповідача на абонентське обслуговування будинку позивача;

-структуру тарифу на централізоване водопостачання та норми споживання води;

-індивідуальний договір приєднання, складений Відповідачем із споживачем, з додатком до нього заяви-приєднання;

-копію наказу Відповідача від 24.12.2021р. №109 «Про введення плати за абонентське обслуговування».

Витребувані докази ККП «Водоканал» надати безпосередньо до суду невідкладно після отримання даної ухвали, але не пізніше 15.05.2023 року.

Роз`яснити, що відповідно до ст.84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Повідомити учасників справи, що інформацію щодо справи, що розглядається, вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://kr.hr.court.gov.ua/sud2021/gromadyanam/csz/.

Копію ухвали направити учасникам судового процесу.

Ухвала суду в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду, в іншій її частині оскарженню не підлягає.

Суддя: