Справа № 204/6768/21
Провадження № 2/932/1077/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Скрипниченко К.Г.

розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області, Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Брайт Інвестмент, про визнання незаконним та скасування рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування запису про іпотеку та запису про обтяження, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на захист свого права власності пред`явили через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська позов до державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л.О., ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ПАТ КБ Надра, де третьою особою визначили ТОВ Брайт Інвестмент, який уточнений у жовтні 2022 року, на предмет визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора Строєнко Л.О. про внесення змін до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та скасування записів про іпотеку та обтяження квартири АДРЕСА_1 , а також стягнення моральної шкоди, яку вони оцінили в загальному розмірі 40000 грн., з підстав придбання цієї нерухомості вільною від обтяжень іпотекою, про державну реєстрацію якої рішення прийнято державним реєстратором незаконно за відсутності дійсних прав іпотекодержателя у ПАТ КБ «Надра» для їх переходу до нового кредитора, як і підстав для заміни іпотекодержателя та уступки права іпотеки на цю квартиру чи слідування іпотеки за нею в порядку ст. 23 Закону України «Про іпотеку». В обґрунтування підстав позову навели доводи та аргументи відсутності у державного реєстратора на час прийняття оскаржуваних рішень договору про відступлення прав за іпотечним договором, який був би поданий заявником, тоді як квартира придбана у третьої особи ОСОБА_3 позивачами по 1/2 частині кожним, як добросовісними набувачами, у травні 2019 року після проведення у державних реєстрах записів про іпотеку та обтяження, вчинених ще у жовтні 2007 року та яких не існувало на момент придбання квартири позивачами, про які позивачі не знали і не могли знати, покладаючись на достовірність відомостей державного реєстру прав, після чого рішенням державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л.О. внесено 03 грудня 2020 року зміни до записів про поновлення іпотеки квартири, яка є їх спільною власністю, де іпотекодержателем зазначено ТОВ ФК Дніпрофінансгруп.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2021 року справу за спільною позовною заявою Кузьміних передано за підсудністю Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська для розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 жовтня 2021 року справу передано для розгляду судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О., яка своєю ухвалою від 12 листопада 2021 року, після усунення позивачами недоліків, зазначених в ухвалі суду від 05 жовтня 2021 року, відкрила загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого засідання.

16 серпня 2022 року на виконання ухвали від 18 березня 2022 року Бахмутська районна державна адміністрація Донецької області надала відповідь, в якій зазначено про перебування державного реєстратора Строєнко Л.О. з 21 грудня 2020 року у соціальній відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, а з 11 травня 2021 року у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Разом з цим зазначено, що 09 лютого 2021 року, на підставі наказу міністерства юстиції України від 08 лютого 2021 року, держаному реєстратору Строєнко Л.О. анульовано доступ до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а у зв`язку із територіальним знаходженням Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області в зоні бойових дій надати належним чином завірені письмові документи є неможливим.

У вересні 2022 року відділом реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на ухвалу суду від 05 серпня 2022 року надано витребувані паперові копії електронної реєстраційної справи на державну реєстрацію обтяження спірної квартири, за якими здійснюється розгляд цієї справи, в порядку ч. 10 ст. 84 ЦПК України, оскільки витребувана ухвалою від 18 березня 2022 року реєстраційна справа у паперовій формі суду не надана.

У січні та лютому 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ КБ Надра з ринку засобами як електронної пошти, так і поштовим зв`язком Укрпошта, на вимогу ст. 178 ЦПК України, надіслав суду відзив на позов, в якому посилався на те, що право вимоги ПАТ КБ Надра за кредитним договором №8/2007/840-К/1464-Н від 23 жовтня 2007 року відступлено ТОВ ФК Дніпрофінансгруп на підставі договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, що відбулось шляхом проведення відкритих торгів (аукціону) 22 травня 2020 року в рамках проведення процедури ліквідації банку, а, в силу ст.ст.512,513,514,516,518 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, внаслідок чого боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора, внаслідок чого, що у відповідності до ст.55 ЦПК України, суд залучає у справі правонаступника відповідної особи. Щодо стягнення моральної шкоди з відповідача ПАТ КБ Надра послався на те, що чинним законодавством встановлений спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а задоволення таких вимог кредиторів здійснюється за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми, передбачені законодавством України, що унеможливлює стягнення з відповідача ПАТ КБ Надра коштів, визначених позивачами як моральна шкода поза межами процедури ліквідації банку. У відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, пред`явлених до відповідача ПАТ КБ Надра.

У жовтні 2022 року позивачі через свого представника адвоката Ковальчука Д.Ю., на вимогу ст. 179 ЦПК України, через канцелярію суду подали відповідь на відзив Фонду, в якому зазначили, що до відзиву не надано нотаріально посвідченого договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки №8/2007/840-К/1464-Н/2 від 23 жовтня 2007 року на підтвердження прав іпотекодержателя ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, як і не зазначено, що такий договір взагалі укладався з попереднім кредитором, а, відтак, і не спростовано доводів позивачів, що у відповідності до вимог ч.3 ст. 24 ЗУ Про іпотеку такий договір, посвідчений нотаріусом, мав бути укладеним між попереднім кредитором та його правонаступником за саме таким договором, внаслідок чого мали б виникнути права та обов`язки у цього правонаступника, що у даному випадку не відбулось, а тому і були відсутні правові підстави для звернення до державного реєстратора ТОВ ВК Дніпрофінансгруп із клопотанням від 01 грудня 2020 року про внесення змін до запису про іпотеку та запису про обтяження, а, відтак, і поновлення іпотеки у державних реєстрах прав та їх обтяжень щодо квартири АДРЕСА_1 з відкриттям спеціального розділу.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2022 року відбулась заміна відповідача державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л.О. на належного відповідача Бахмутську районну державну адміністрацію Донецької області.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи ТОВ Брайт Інвестмент щодо зупинення провадження у справі до розгляду по суті справи, де позивачем є ТОВ Брайт Інвестмент, відповідачами, зокрема, ОСОБА_4 , про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію прав власності.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті.

Позивачі та їх представник адвокат Ковальчук Д.Ю., будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, подавши через канцелярію суду представником ОСОБА_5 заяву про розгляд справи у їх та представника відсутність, в якій зазначено про підтримання позовних вимог у повному обсязі та прохання їх задовольнити.

Відповідач ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, через свого представника адвоката Макаренка С.С., через канцелярію суду подало заяву про проведення розгляду справи по суті у відсутність представника Товариства, де також зазначено про заперечення позовних вимог у повному обсязі та прохання відмовити у їх задоволенні.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засіданні не прибули, своїх повноважних представників не направили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи суду не надали, на підставі чого справа розглянута відповідно до ст.ст. 131, 223 ЦПК України за їх відсутності.

Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши зібрані докази, доводи, аргументи та міркування сторін, викладені у їх процесуальних заявах, дійшов висновку про часткове задоволення позову в межах заявлених вимог за ст. 13 ЦПК України, виходячи з встановлених у судовому засіданні правовідносин відповідних наступним обставинам.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права; припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до ч.4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, суд, розв`язуючи позовні вимоги позивачів щодо визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про внесення змін до записів про іпотеку та обтяження нерухомого майна, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, враховує, що на суд покладено обов`язок, згідно ст. 264 ЦПК України, самостійно надати правову кваліфікацію відносинам сторін та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення переданого, по суті, на його розгляд спору, а тому самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, за висновками Верховного Суду, викладеними 04 грудня 2019 року у §§ 84-85 постанови Великої Палати № 12-161гс19, за принципом juranovitcuria («суд знає право») до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту не призводить (справа №917/1739/17), а під цивільну юрисдикцію загальних судів згідно другому абзацу ч. 1 ст. 19 ЦПК України підпадають похідні вимоги щодо реєстрації майна та реєстраційних дій, передані на розгляд місцевого загального суду у спорі щодо такого майна.

Судом встановлено, що 03 грудня 2020 року у Донецької області державний реєстратор Бахмутської районної державної адміністрації Строєнко Лілія Олексіївна видала рішення з індексним № 55497296 про внесення змін до запису про державну реєстрацію іпотеки та обтяження іпотекою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» () квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 65,8 кв.м., яка у складі з допоміжними приміщеннями 1-коридору, 2-кладової, 3-кухні, 6-ванної, 7 туалету, І-лоджії, що внесена 23 жовтня 2007 року до Державного реєстру іпотек (до 01 січня 2013 року) з реєстраційним номером іпотеки 5892753 та до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (до 01 січня 2013 року) з реєстраційним номером 5891772, де особою, майно якої обтяжується, зазначена ОСОБА_6 , на нерухоме майно під реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 12016737, про що внесла зміни (у спеціальні розділи) запис 39515340 про іпотеку та запис 39515474 про обтяження, в рамках проведеної державної реєстрації переходу з 03 грудня 2020 року прав іпотекодержателя ПАТ КБ Надра до ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі клопотання №1201/22/5, виданого 01 грудня 2020 року директором ТОВ Дніпрофінансгруп О.С.Скребець, договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги ПАТ КБ «Надра» від 05 серпня 2020 року та додатку до цього договору.

При цьому, дату і час державної реєстрації змін у записі про іпотеку та обтяження спірної квартири на підставі оскаржуваного рішення про це за результатом розгляду клопотання нового кредитора ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» від 01 грудня 2020 року, державний реєстратор визначила іншою, тобто 03 грудня 2020 року, що прямо суперечить імперативній нормі спеціального Закону, закріпленій у ч. 13 ст. 18 Закону України № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Судом також встановлено з наданих Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР паперових копій електронної реєстраційної справи (а.с.192-197) та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (дата формування 25 лютого 2021 року) (а.с.36,37), що оскаржуване позивачами рішення державним реєстратором видане і зміни у державній реєстрації проведені 03 грудня 2020 року за клопотанням від 01 грудня 2020 року о 15 год. 29 хв. безпосередньо від керівника ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі поданого ним на реєстрацію в копії договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року з витягом з додатку № 1 до нього, в якому зазначено боржником за кредитним договором № 783875/ФЛ від 05 березня 2006 року ОСОБА_7 , де первісно заставним майном зазначена квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 37,6 кв.м.

З наданої позивачами копії позовної заяви ТОВ Брайт Інвестмент, яке 30 вересня 2020 року набуло право вимоги за договором про відступлення прав вимоги від ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, пред`явленої через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 на предмет визнання договору купівлі-продажу недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію прав власності, за якими переходило право власності в ланцюгу правочинів на квартиру АДРЕСА_1 , судом встановлено, що між ВАТ КБ Надра та ОСОБА_6 укладений кредитний договір №8/2007/840-К/1464-Н від 23 жовтня 2007 року та договір іпотеки № 8/2007/840-К/1464-Н/2 від 23 жовтня 2007 року, де в іпотеку передавалась квартира АДРЕСА_1 , що на праві власності належала останній на той час, що узгоджується також з наданим позивачами у копії і зазначеним договором іпотеки (а.с.19-22, 32-35).

З наведених вище обставин суду належить дійти висновку, що наданий ТОВ ФК Дніпрофінансгруп державному реєстратору додаток до договору про відступлення прав вимоги відноситься як до іншого боржника саме за кредитним договором, так і до іншого заставного майна, відмінного від зазначеного у поданому клопотанні директором Товариства, чого державний реєстратор не перевірив, як і не зажадав від заявника самого іпотечного договору, посвідченого нотаріально, який укладений саме з ОСОБА_6 , як боржником у договірних правовідносинах, а не ОСОБА_7 прізвище та майно якого зазначено у додатку до договору про відступлення прав вимоги, враховуючи, що у клопотанні директора Товариства від 01 грудня 2020 року йшлося саме про ОСОБА_6 , з підстав чого державний реєстратор, в силу п.4 ч.1 ст. 24 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», повинен відмовляти у державній реєстрації прав.

За таких обставин суд на своє переконання, що узгоджується з наданими письмовими документами, доходить висновку про невідповідність дій державного реєстратора з прийняття рішення про внесення змін до Державного реєстру 03 грудня 2020 року вимогам Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Разом з цим, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , уклавши 14 травня 2019 року договір купівлі-продажу з ОСОБА_3 , придбали у спільну часткову власність квартиру АДРЕСА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Плахотня Н.О. та зареєстрований в реєстрі за №584, що узгоджується і з даними у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, (дата формування 14 травня 2019 року) (а.с.15-18), однак сторонами не надавалось суду відомостей про підстави переходу права власності на спірну квартиру від ОСОБА_6 , як первісного власника, яка станом на момент укладання договору іпотеки у 2007 році була її належною власницею, до інших осіб, зокрема, ОСОБА_3 , який у договірні відносини з ПАТ КБ Надра не вступав, що відповідачем ТОВ ФК Дніпрофінансгруп не спростовано.

Також судом в судовому засіданні з наданої позивачами копії позовної заяви ТОВ Брайт Інвестмент, яке 30 вересня 2020 року набуло право вимоги за договором про відступлення прав вимоги від ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, пред`явленої через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 на предмет визнання договору купівлі-продажу недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію прав власності, встановлено, що раніше, 14 травня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Плахотіним М.П. та зареєстрованим за №1191, право власності на спірну квартиру перейшло до ОСОБА_8 , про що до Державного реєстру прав власності внесено запис 26126889 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 41074993 від 14 травня 2018 року, а вже 28 вересня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Кононенко С.А. та зареєстрованого за №1438, право власності на цю квартиру перейшло до ОСОБА_3 , про що до Державного реєстру прав влююасності внесено запис 28149621 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 43256750 від 28 вересня 2018 року, що сторонами у справі не заперечувалось.

З огляду на вищенаведене, належить дійти висновку про відсутність обтяжень іпотекою спірної квартири щонайменше з 14 травня 2018 року, тобто до набуття відповідачем ТОВ ФК Дніпрофінансгуп права вимоги за кредитним договором, а тим більше і до набуття позивачами права власності на квартиру, що відповідачем ТОВ ФК Дніпрофінансгруп по суду не спростовано.

Суд відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України на основі встановлених вище обставин, які знайшли своє безсумнівне пряме підтвердження у відкритих відомостях державних реєстрів прав, тісно пов`язаних з фактичними даними приєднаних до справи копій договорів і невід`ємних від них додатків, дійшов стійкого внутрішнього переконання у добросовісності набувачів спірної квартири позивачів ОСОБА_4 , придбаної вільною від незареєстрованих на момент її набуття у травні 2019 року обтяжень інших осіб, враховуючи висновки § 38 постанови Великої Палати Верховного Суду №12-127гс19, викладених у подібній справі № 922/3537/17, чим обґрунтовується це рішення про захист за неґаторним позовом від порушення незаконним рішенням суб`єкта державної реєстрації прав законних інтересів позивачів у відсутності майнових обов`язків перед новим кредитором продавця та від порушення їх речових прав користування і розпорядження спірною квартирою.

За характером переданого на розгляд суду даного спору, пов`язаного з порушенням цивільних речових прав позивачів на нерухому річ іншою особою, за якою зареєстровано обтяження тієї ж речі, належить врахувати висновки Верховного Суду у § 6 постанови Великої Палати № 11-893апп19, викладені 02 жовтня 2019 року у подібній справі № 814/2030/17, про розгляд спору про право цивільне у цій категорії справ з приводу скасування рішення чи державної реєстрації прав та їх обтяжень, де допустима участь державного реєстратора як належного співвідповідача, якого позивачі вважають винним у порушенні їх прав, що не змінює цивільно-правового характеру такого спору з огляду на спосіб захисту за ст.ст. 21, 393 ЦК України.

Враховуючи, що державний реєстратор Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л.О. не здійснює свою діяльність через позбавлення її до доступу до реєстрів та даних, у відповідності до Наказу Міністерства юстиції України, тому за неправомірні її дії несе відповідальність саме Бахмутська районна державна адміністрація Донецької області, яка залучена у справі як належний відповідач у цій частині вимог позивачів.

Також судом відзначається, що для проведення реєстраційних дій в порушення ст.ст. 17, 20, 27 Закону №1952-IV відповідач ТОВ ФК Дніпрофінансгруп подав державному реєстратору договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, який вважав своїми правовстановлюючими документами, не в оригіналі, а в копії, не дивлячись на те, що під виключення, передбачені чинною на той час редакцією другого абзацу частини першої статті 20 зазначеного Закону, такий документ не підпадає, що має істотне значення для визначення належного підтвердження прав відповідача в порядку ст.517 ЦК України, як і не подавав в оригіналі договір іпотеки, який є підставою для набуття, зміни чи припинення права на нерухоме майно, що є порушенням вимог ч.1 ст. 27 вказаного Закону. Також заявником не надавалось підтвердження переходу прав за таким іпотечним договором від первісного кредитора ВАТ КБ Надра, з яким ОСОБА_6 укладено договір іпотеки у 2007 році.

В свою чергу, обумовлений договором від 05 серпня 2020 року для відповідача ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» обсяг прав нового кредитора в основному зобов`язанні взамін первісного, зокрема, ПАТ КБ «Надра», не звільняє відповідача від обов`язку подати державному реєстратору такі документи, які дають змогу безсумнівно встановити виникнення обтяження нерухомого майна, інакше має слідувати відмова у державній реєстрації переходу права іпотеки згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV.

Обумовленість відступлення прав за іпотечним договором одночасним здійсненням відступлення права вимоги за основним зобов`язанням відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» передбачає презумпцію відступлення права вимоги за основним зобов`язанням на випадок надання доказів відступлення прав за іпотечним договором, позаяк не навпаки. Тоді як, для правочину про відступлення прав за іпотечним договором згідно ч. 3 ст. 24 цього Закону визнається обов`язковим нотаріальне посвідчення з державною реєстрацією відомостей про це у встановленому законодавством порядку під страхом його нікчемності за ст. 220 ЦК України.

Натомість, на час звернення до державного реєстратора у грудні 2020 року заміна стягувача жодною із сторін договору про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року з подальшою державною реєстрацією такої заміни ініційована не була, а поданим державному реєстратору в копії договором №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, укладеним з ПАТ КБ «Надра» у простій письмовій формі, доказувати відступлення прав за іпотечним договором згідно ст. 78 ЦПК України є недопустимим, з огляду на що суд не зміг безпосередньо переконатися у дійсному відступленні відповідачу ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» прав за договором іпотеки від 23 жовтня 2007 за № 8/2007/840-К/1464-Н/2. Ні державному реєстратору, ні суду відповідач так і не пред`явив будь-якого посвідченого нотаріусом договору про заміну іпотекодержателя в порядку цесії та всупереч ч. 4 ст.83 ЦПК України не повідомив жодних поважних причин неможливості подати його суду.

Крім того, повнота дослідження і з`ясування обставин справи на засадах змагальності цивільного судочинства забезпечується розподілом тягаря доказування між сторонами, що однак не створює для суду обов`язок вважати встановлення обставини, про яку стверджує одна із сторін, безумовно доведеним, з огляду на що будь-які прості сумніви відповідача у правомірності внесення у державні реєстри записів про внесення змін до записів іпотеки та обтяження вважатися доведеними, доки інша сторона їх не спростувала, не можуть, бо за такого застосування концепції негативного доказу за ч. 4 ст. 81 ЦПК України сама змагальність втрачає сенс.

Відповідно, досліджені в судовому засіданні добуті фактичні дані згідно ст.ст. 80, 89 ЦПК України за юридичною позицією Конституційного Суду України в рішенні Великої палати від 14 липня 2020 року за № 8-р/2020 про конституційність способу тлумачення слідування іпотеки за річчю залежно від наявних у набувача можливостей самостійно або за допомогою третіх осіб проявити здатність виявити розумну обачність, аби не наразитися на здобуття статусу іпотекодавця, за внутрішнім переконанням суд визнав достатніми для своїх висновків про відчуження спірної квартири вільної від обтяжень щонайменш як з 14 травня 2018 року внаслідок недоведення відповідачем ТОВ ФК Дніпрофінансгруп зворотнього, а так само про явне порушення державним реєстратором порядку проведення реєстраційних дій та видання ним оскарженого рішення.

Оскаржуване рішення про внесення змін до державної реєстрації про іпотеку та обтяження іпотекою з урахуванням правил ст.ст. 6, 10 Закону №1952-IV має силу адміністративного правового акта індивідуальної дії службової особи державного органу виконавчої влади з цивільно-правовими наслідками офіційного визнання згідно ч. 4 ст. 11 ЦК України моменту виникнення заборони відчуження спірної квартири внаслідок обтяження відповідачем чужої власності, чим чиняться перешкоди у здійсненні позивачам свого права власності за відсутності достатньої правової підстави для такої заборони, записи про яку у Державному реєстрі прав, власне, і має юридичне значення для правового становища позивача відповідно до ст. 182 ЦК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, згідно з ст. 5 ЦПК України, захищає цивільні права та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, з огляду на що встановлена в інтересах відповідача заборона відчуження спірної квартири, яка порушує права позивачів, підлягає припиненню відповідно до п. 3 ч. 2 ст.16 ЦК України, що не буде ефективним захистом без усунення всіляких перешкод у розпорядженні майном в порядку ст. 391 цього Кодексу шляхом скасування також і державної реєстрації про внесення змін до такої реєстрації як про іпотеку, так і цієї заборони.

З`ясовані обставини переконують суд у проведенні змін до державної реєстрації у Державному реєстрі Іпотек та Державному реєстрі прав та їх обтяжень нерухомого майна за заявою про таку реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача ОСОБА_6 , поданою ТОВ ФКДніпрофінансгруп у 2020 році, після державної реєстрації права власності на таке майно ще у 2019 році за новими правонабувачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття відповідачем права іпотеки, про що службовою особою органу місцевого самоврядування з порушенням п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 18 Закону №1952-IV виданий правовий акт індивідуальної дії у формі рішення про внесення змін до державної реєстрації права, всупереч п.п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 24 цього Закону, на підставі чого, у відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, по суду підлягає скасуванню визнане незаконним рішення про внесення змін до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження майна іпотекою повністю згідно ст. 393 цього Кодексу, що визнається достатньо ефективним способом захисту, оскільки за чинною з 16 січня 2020 року редакцією ч. 3 ст. 26 Закону №1952-IV тягне проведення на виконання такого рішення суду державної реєстрації змін обтяження для повернення іпотеки у стан, що існував до внесення змін її державної реєстрації у грудні 2020 року.

При цьому, враховуючи, що ПАТ КБ Надра на підставі постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року №83 Про внесення ПАТ Комерційний банк Надра до категорії неплатоспроможних, якою порушено процедуру ліквідації банку та яка на час розгляду справи по суті закінчена, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог до цього відповідача, оскільки всі вимоги до такого банку належить пред`являти лише в рамках, передбачених Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в порядку встановлених позасудових механізмів, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 08 лютого 2018 року у справі №308/3282/15-ц, від 14 лютого 2018 року у справі №761/20903/15-ц та №553/2630/15-ц.

Задовольняючи вказані позовні вимоги, суд вважає необгрунтованими доводи представника відповідачем ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, викладені в заяві, про те, що ТОВ ФК Дніпрофінансгруп є неналежним відповідачем у даній справі, не повинен відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача на іншій особі. При цьому суд бере до уваги зміст постанови Верховного Суду від 20.11.2019 року по справі № 1440/1778/18, якою встановлено, що належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права та обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25.02.2021 року, іпотекодержателем, на користь якого зареєстровані спірні записи про іпотеку та обтяження, зазначено саме ТОВ ФК Дніпрофінансгруп.

Розв`язуючи вимогу позивачів щодо стягнення моральної шкоди на їх користь по 20 000 грн. на кожного з відповідача, суд відзначає, що у цій вимозі належить відмовити у повному обсязі, оскільки в цьому судовому провадженні порушені майнові права позивачів повністю відновлені, що є достатнім для повернення існуючих обставин у первісний до порушення стан та що не призвело для позивачів негативних невідворотніх наслідків, як то, подальша незаконна реалізація відповідачем ТОВ ФК Дніпрофінансгруп спірної квартири, яку позивачі не втрачали зі свого користування та володіння, як і не були незаконно позбавлені свого права власності на неї, тому суд не встановив наявність підстав, передбачених ст. 23 ЦК України, для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та припинити заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101, скасувавши внесення 03 грудня 2020 року змін до державної реєстрації іпотеки та обтяження за номерами запису (спеціальні розділи) 39515340 та 39515474 від 23 жовтня 2007 року, проведену державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілією Олексіївною за прийнятою нею 01 грудня 2020 року заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (, м. Дніпро); визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілії Олексіївни від 03 грудня 2020 року з індексним номером 55497296 про проведення змін до державної реєстрації іпотеки та обтяження за обтяжувачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (, м. Дніпро), іпотеки квартири АДРЕСА_1 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101, за номерами записів (спеціальні розділи) 9515340 та 39515474 від 23 жовтня 2007 року; в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України покладаються повністю на відповідача ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп», незалежно від результатів вирішення спору, який виник внаслідок його протиправних дій із стягнення на користь кожного з позивачів витрати по сплаті судового збору у розмірі по 3 632,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 11-13, 81, 141, 209, 265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області, Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Брайт Інвестмент про визнання незаконним та скасування рішення про внесення змін до запису Дерджавного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування запису про іпотеку та запису про обтяження, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Припинити заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101, скасувавши внесення 03 грудня 2020 року змін до державної реєстрації іпотеки та обтяження за номерами запису (спеціальні розділи) 39515340 та 39515474 від 23 жовтня 2007 року, проведену державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілією Олексіївною за прийнятою нею 01 грудня 2020 року заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (, м. Дніпро).

Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілії Олексіївни від 03 грудня 2020 року з індексним номером 55497296 про проведення змін до державної реєстрації іпотеки та обтяження за обтяжувачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (, м. Дніпро), іпотеки квартири АДРЕСА_1 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101, за номерами записів (спеціальні розділи) 9515340 та 39515474 від 23 жовтня 2007 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (, м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , понесені витрати по справі сплачений судовий збір в розмірі 3 632,00 грн.

Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (, м. Дніпро) на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені витрати по справі сплачений судовий збір в розмірі 3 632,00 грн.

Рішення суду може оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева