ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/979/22

Провадження № 22-ц/4820/632/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фітоліт» про стягнення боргу, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фітоліт» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Шевцової Л.М. від 09 січня 2023 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з позовом до відповідача, вказував, що 01.10.2019 року між позивачем та ТОВ «Фітоліт» укладено договір № 01/10-19 ФП безвідсоткової поворотної фінансової позики. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав грошові кошти згідно до квитанцій № 0.0..1, № 0.0..1, № 0.0..1 по 270000 грн. в загальній сумі 810000 грн.

Відповідно до пункту 1.1. договору позивач передає у власність відповідачу грошові кошти шляхом внесення на поточний рахунок відповідача, а останній зобов`язується повернути позику в строк та на умовах, передбачених договором.

Пунктом 3.1. договору визначено, що відповідач зобов`язаний повернути позику на вимогу позивача.

08.11.2019 року на рахунок позивача відповідачем перераховано 30000 грн., 30.01.2020 року 5000 грн., 05.02.2020 року - 170000 грн., 07.02.2020 року 40000 грн., 07.04.2020 року 51000 грн., 16.04.2020 року 20000 грн., 23.04.2020 року 20000 грн., а всього 336000 грн.

17.09.2020 року позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу про повернення позики.

Оскільки відповідач не повернув позику повністю, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ТОВ «Фітоліт» на його користь заборгованість в сумі 474000 грн. за договором позики №01/10-19ФП безвідсоткової поворотної фінансової позики від 01.10.2019 року та судові витрати в розмірі 4740 грн.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.01.2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Фітоліт» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 474000 грн. за договором № 01/10-19 ФП безвідсоткової поворотної фінансової позики від 01.10.2019 року. Стягнуто з ТОВ «Фітоліт» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 4740 грн.

Стягнуто з ТОВ «Фітоліт» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті правничої допомоги в розмірі 15000 грн. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фітоліт» просив скасувати рішення суду, як незаконне та відмовити в позові. Відповідач не отримував вимогу позивача про повернення позики. Вважає безпідставним стягнення з нього витрат на правничу допомогу. У позовній заяві відсутні відомості про очікувані витрати позивача, а отже, він не дотримався ст. 134 ЦПК України і ці витрати не підлягають відшкодуванню. Окрім цього, в матеріалах справи відсутній договір на правову допомогу позивача з представником ОСОБА_2 . Згідно наданих фотокопій квитанцій не вбачається, що ОСОБА_1 здійснив оплату послуг адвоката Кузяєва О.В. на виконання договору про надання правової допомоги, не зазначено призначення платежу.

Заявлені витрати на професійну правничу допомогу не є співмірними зі складністю справи та обсягом виконаної роботи.

У відзиві ОСОБА_1 просить відхилити апеляційну скаргу як безпідставну. Ставлячи під сумнів надані позивачем докази, відповідач не надав жодного доказу на спростування достовірності інформації, яку вони містять. Стосовно неотримання вимоги позивача про повернення позики, то саме звернення до суду і стало повідомленням про повернення коштів, яке відповідач не виконав.

Суд правильно визначив розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню на користь позивача.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 11.04.2023 року прийнято відмову ТОВ «Фітоліт» від апеляційної скарги на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.01.2023 року в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором безвідсоткової поворотної фінансової позики №01/10-19 ФП від 01.10.2019 року і закрито апеляційне провадження в цій частині.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Позивач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про розгляд справи. Його представник письмовою заявою просив розглянути справу за його відсутності, апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норми матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід частково змінити.

Так, судом встановлено, що 01.10.2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Фітоліт», укладено договір № 01/10-19 ФП безвідсоткової поворотної фінансової позики, розмір якої складає 810000 грн.

Відповідно до пункту 3.1. договору № 01/10-19 ФП від 01.10.2019 року встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позику за вимогою позикодавця.

З копій дублікатів квитанцій приєднаних до матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фітоліт» отримали: по 270000 грн. № 0.0..1 від 02.10.2019 року.; № 0.0..1 від 03.10.2019 року; № 0.0..1 від 04.10.2019 року. Таким чином загальна сума боргу становить 474000.

ТОВ «Фітоліт» частково було погашено частину боргу від 08.11.2019 року на рахунок ОСОБА_1 зараховано 30000 грн., від 30.01.2020 року 5000 грн., від 05.02.2020 року 170000 грн., 07.02.2020 року 40000 грн., 07.04.2020 року 51000 грн., 16. 04.2020 20000 грн., 23.04.2020 року 20000 грн. Таким чином, всього повернуто 336000 грн., а заборгованість складає 474000 грн.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Вирішуючи питання розподілу витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що усі понесені позивачем витрати слід стягнути з відповідача.

Проте з цим висновком не можна погодитися повністю.

Так, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. До судових витрат віднесено і витрати на професійну правничу допомогу (статті 15, 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч. 4-5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст. 137 ЦПК).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Доводи апелянта про те, що позивачем не було заявлено про орієнтовний розрахунок судових витрат є необґрунтованими, оскільки представником ОСОБА_2 , невдовзі після вступу у справу було подано попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи (а.с. 67).

В матеріалах справи також наявний договір про надання правової допомоги від 12.07.2022 року, укладений між ОСОБА_3 та адвокатом Кузяєвим О.В. (а.с.89), що цілком спростовує доводи апеляційної скарги про недолучення договору на правову допомогу.

Разом з тим, такі види послуг як попереднє інтерв`ю, вивчення матеріалів справи, вибір правової позиції дійсно є складовими частинами підготовки відповіді на відзив, а представник позивача брав участь лише в одному судовому засіданні (проти 3-х, зазначених акті приймання-передачі наданих послуг (а.с.92), що не враховано судом першої інстанції.

З врахуванням наведених обставин, складності справи та фактичного обсягу виконаних адвокатом робіт, а також предмету спору, ціни позову та істотного значення справи для позивача, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до 8000 грн.

Отже, оскаржуване рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу слід змінити, стягнути з ТОВ «Фітоліт» на користь ОСОБА_1 8000 грн. понесених витрат на оплату правничої допомоги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фітоліт» задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 січня 2023 року в частині розподілу витрат на правничу допомогу змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фітоліт» (місцезнаходження: вул. Лесі Українки, 31, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька обл., 32302, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНКПП НОМЕР_1 ) 8000 грн. понесених витрат на оплату правничої допомоги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк