Ухвала

11 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 756/1332/22

провадження № 61-4261ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначив, що 16 вересня 2021 року він направив засобами поштового зв`язку на адресу відповідача наступні документи: заяву - вимогу про надання документів, посвідчену 20 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу

Ричка К. Ю. за реєстровим № 3958; заяву щодо відкликання згоди на обробку персональних даних, посвідчену 20 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка К. Ю. за реєстровим № 3960; заборону на використання персональних даних (про заборону персональних даних та передачі третім особам, анулювання відомостей про особисті дані), посвідчену 20 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка К. Ю. за реєстровим № 3959.

В зазначених документах позивач відкликав свої згоди на обробку персональних даних, раніше наданих відповідачу та заявив про заборону використання персональних даних, та інших даних, систематизацію, внесення в будь-які реєстри, а також передачу їх третім особам. Також позивач просив надати йому засвідчені копії документів.

Вказував, що відповідачем отримано звернення, про що свідчать дані з офіційного сайту Укрпошти. Однак у порушення вимог чинного законодавства відповідач залишив його звернення без реагування. Позивач стверджував, що ані відповіді, ані запитуваних документів від банку не отримував, що і стало підставою звернення до суду.

Посилаючись на те, що відповідач залишив звернення без реагування, позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність АТ «Універсал Банк» щодо ненадання відповіді на його звернення;

- зобов`язати АТ «Універсал Банк» розглянути його звернення, а саме: заяву - вимогу про надання документів, посвідчену 20 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу

Ричка К. Ю. за реєстровим № 3958; заяву щодо відкликання згоди на обробку персональних даних, посвідчену 20 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка К. Ю. за реєстровим № 3960; заборону на використання персональних даних (про заборону персональних даних та передачі третім особам, анулювання відомостей про особисті дані), посвідчену 20 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка К. Ю. за реєстровим № 3959 та надати йому запитувану інформацію, а також належним чином засвідчені копії наступних документів: договір про надання банківських послуг, укладений між ним та АТ «Універсал Банк»; номера всіх банківських карт, які відкриті на його ім`я в АТ «Універсал Банк» (діючі та закриті); умови та правила надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» з датами змін таких правил; витяг з тарифів обслуговування кредитних карт з датами змін таких тарифів; порядок нарахування відсотків в АТ «Універсал Банк» з датами змін таких порядків; розрахунок - розшифровку нарахувань відсотків, пені, штрафів, тощо за кредитними картками (діючими та закритими) та стан поточної заборгованості; банківську виписку з рахунку обліку кредитної заборгованості та рахунку для обліку нарахованих доходів (відсотків) за кредитними картками (діючими та закритими); номера відкритих і закритих рахунків на його ім`я; обороти (виписку про рух грошових коштів) за відкритими та закритими рахунками його у АТ «Універсал Банк»;

- зобов`язати АТ «Універсал Банк» припинити використання його особистих, персональних і інших даних та видалити вказані дані, а також надати йому акт про припинення обробки його персональних даних, інформацію та копії документів, які містять його персональні дані, що зберігалися в банку у будь-якому вигляді (електронні реєстри, паперові носії та інше, в тому числі його згода на обробку персональних даних); інформацію про осіб, яким та коли було передано АТ «Універсал Банк» його персональні дані; інформацію про осіб - працівників банку, які мають доступ до документів та іншої інформації, що знаходиться в електронних реєстрах банка, які містять його персональні дані; інформацію коли і ким такі співробітники були допущені до інформації, яка містить його персональні дані, а також інформацію, що містить банківську таємницю; засвідчену копію нормативного документу банку, який регулює обробку персональних даних.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19 вересня

2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

21 березня 2023 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у цій справі є вимоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Київського апеляційного суду від 07 лютого

2023 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва

від 19 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 07 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська