Справа № 359/2292/23
Провадження №2/359/ 1325 /2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2023 р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Дьяченку В.В.

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року на адресу суду надійшла вищевказана позовна заява. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому належить квартира АДРЕСА_1 . Дану квартиру йому було надано як військовослужбовцю внутрішніх військ МВС України, приватизацію вказаної квартири позивач не проводив.

У період з 21.09.1996 року по 07.12.2004 року ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась донька ОСОБА_1

ОСОБА_3 перестав проживати з ОСОБА_5 з 2000 року. З того часу відповідач ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 перестали проживати у квартирі АДРЕСА_1 .

На даний час у квартирі АДРЕСА_1 проживає лише позивач, відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована у вказаній квартирі, але не проживає з 2000 року.

Відповідач відмовляється добровільно знятися з реєстрації, жодних витрат на утримання житла не несе, контакт з позивачем не підтримує, її фактичне місце проживання у м. Києві.

У зв`язку з чим позивач просить суд визнати ОСОБА_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2023 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду.

Представник позивача та позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася.Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не надала. Про поважні причини, які перешкодили їй з`явитися у судове засідання, суд не повідомила.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, допитавши позивача як свідка, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 було надано 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_3 , що вбачається з витягу з протоколу № 10 засідання житлово-побутової комісії Головного управління внутрішніх військ МВС України від 03.10.2000 року (а.с. 21-22).

На ім`я ОСОБА_3 виготовлено технічний паспорт від 21.09.2015 року на житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с.23-26).

У матеріалах справи містяться квитанції оплати за комунальні послуги ОСОБА_3 за кв. АДРЕСА_1 (а.с.27-34).

21.09.1996 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу у подружжя прізвище ОСОБА_7 . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження від 21.09.1996 року серії НОМЕР_1 , зареєстрованого Нечаєвською сільською Радою Шевченківського району Черкаської області, актовий запис № 5 (а.с.17).

07.12.2004 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано, про що зроблено актовий запис № 239, що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 07.12.2004 року серії НОМЕР_2 зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області (а.с.18).

З паспорта ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 від 10.04.1998 р.,виданого Залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві, копія якого долучена до матеріалів справи, вбачається, що в особливих відмітках зазначена донька позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 10).

З акту обстеження житлово-побутових умов від 20.02.2023 року, виданого ОСОБА_3 депутатом Бориспільської міської ради Байчасом В.М. вбачається, що він ( ОСОБА_3 ) та його донька ( ОСОБА_1 ) дійсно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , але донька за даною адресою не проживає з 2000 року. Відомості в акті написані зі слів заявника та свідків (а.с.19).

Допитаний в судовому засіданні позивач як свідок пояснив, що відповідач з 1998 року не проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Таким чином встановлено, що на даний час ОСОБА_1 з 2000 року не проживає у кв. АДРЕСА_1 .

Незважаючи на це, відмовляється добровільно знятись з реєстрації у спірній квартирі.

З огляду на це, суд вважає за допустиме визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, що підтверджується копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989-90 році серії А №005915 від 30.07.2021 року, з якого вбачається що ОСОБА_3 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії (а.с.16).

Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 1073,60 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141,263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 24.04.1998 року, РНОКПП невідомий, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.06.2023 року.

Суддя Чирка С.С.