Справа № 183/8300/22
№ 2/183/1576/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2023 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представника позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференцзв`язку), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про:
- стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 2 487,60 доларів США;
- стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 штрафу у розмірі 20 % від вартості автомобіля у сумі 80 757,00 грн;
- стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 збитків у розмірі 340 886,64 грн;
- стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 50 000 грн,
25 листопада 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом, отриманим судом 30 листопада 2022 року.
Станом на 12 вересня 2022 року автомобіль ОСОБА_2 не переданий, хоча був розмитнений і доставлений у м. Сєверодонецьк у грудні 2021 року, а 05 січня 2022 року сертифікований на СТО м. Сєверодонецьк. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням передати їй автомобіль, проте, після 24 лютого 2022 року відповідач почав всіляко затягувати передачу автомобіля.
П.п. 7.10 Договору доручення передбачено, що у разі, коли обставини, передбачені п.7.2 Договору (повені, землетруси, війна, воєнні дії та інше) діють більше 3 (трьох) місяців, або коли при виникненні таких обставин стає очевидним, що такі обставини будуть діяти більше такого строку, будь-яка Сторона має право розірвати цей Договір в односторонньому порядку шляхом направлення відповідного письмового повідомлення іншій Стороні. Цей Договір в такому випадку припиняє свою дію та вважається достроково розірваний з моменту отримання Стороною від іншої Сторони письмового повідомлення про дострокове розірвання цього Договору.
Також, відповідно до п.п. 4.1 п. 4 Договору доручення, у випадку порушення зобов`язань за цим договором Сторони несуть відповідальність передбачену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п.п. 4.3 п. 4 Договору доручення, за одноразову необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань винна сторона сплачує іншій стороні штраф у розмірі 20% від вартості автомобіля. ОСОБА_2 неодноразово просила передати їй замовлений і оплачений автомобіль, проте відповідач повідомив про складнощі з його транспортуванням, в наступному пославшись на його викрадення, а тому у позивача є всі підстави вимагати стягнення з відповідача штрафу у розмірі 2 208,37 доларів США, що еквівалентно 80 757,00 грн, оскільки загальна вартість автомобіля з урахуванням платежів складає 11 041,84 долари США.
Також позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду. В обґрунтування її завдання вказує, що поведінкою відповідача позивач позбавлена того, на що розраховувала, оскільки автомобіль їй потрібний для вирішення як побутових проблем, так і проблем з ведення бізнесу. Її фінансові спроможності є задовільними і тому вона розраховувала на придбання не нового, а автомобіля, який був у використанні та тривалий час вона збирала на нього кошти, вела скромний і економний спосіб життя. Невиконання своїх обов`язків з боку відповідача призвело до ще більшого погіршення майнового стану, позивач втратила значну для неї суму коштів і змушена прикладати додаткові зусилля для відновлення своїх прав та повернення свого майна (звернення до адвокатів, направлення претензій, звернення до суду, оплата всіх пов`язаних з цим витрат). Крім того, вона вже рік перебуває у пригніченому стані, відчуває постійний дискомфорт і переживання, оскільки не впевнена, що зможе повернути свої кошти. Справедливим і розумним вважає розмір компенсації моральної шкоди, який оцінює в 50 000,00 грн.
Крім того, позивач понесла витрати на правову допомогу. На день подання позову орієнтовний розмір витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу складається з оплати за здійснення необхідних процесуальних дій, відповідно до погодженого тарифу (очікувані витрати) та може становити 40 600 грн. Остаточна вартість судових витрат позивача, в тому числі на надання правової допомоги, буде визначена та подана із доказами до закінчення судових дебатів.
Ухвалою судді від 07 грудня 2022 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 11 травня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову з підстав, вказаних у ньому. Підтримав вимоги позову просив його задовольнити.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково з огляду на таке.
Судом установлено, що 03 серпня 2021 року між ОСОБА_2 (Довіритель) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (Повірений) укладено Договір доручення № 03/08 /а.с.19-21/, відповідно до якого Повірений зобов`язується діючи за дорученням Довірителя, від його імені та за рахунок Довірителя придбати транспортний засіб (далі за текстом - Автомобіль): марка: FORD, модель ESCAPE SE ціною в еквіваленті 8 573 доларів США та митні платежі (п.1.1-1.2 Договору доручення). Також, напроти п.2.2 Договору міститься допис, виконаний кульковою ручкою, не засвідчений підписами сторін: «? 2334$»
За п. 1.3, 1.4 Договору доручення, повірений здійснює розмитнення Автомобіля, який визначено п.1.1. цього Договору та Додатковою угодою № 1 до цього Договору. Конкретні умови здійснення угоди, характеристики Автомобіля, ціна Автомобіля, порядок оплати винагороди, порядок передачі коштів для здійснення угоди, а також інші вказівки Довірителя зазначено у Додатковій угоді до цього Договору (Додаток № 1).
В Договорі доручення (п.2.2.) до обов`язків повіреного входить: на основі вимог, викладених у Додатку № 1 цього Договору знайти пропозиції від контрагентів; оформити всі необхідні документи Для придбання Автомобіля згідно з чинним законодавством України та чинним законодавством країни в якій Автомобіль зареєстровано; одержувати дозволи на ввіз (вивіз) Автомобіля і забезпечувати виконання валютних операцій; одержувати накладні та інші необхідні документи; оформляти фінансові відносини між іноземним покупцем (продавцем) і Довірителем; здійснювати представництво у процесах, ініційованих Довірителем або третьою особою для досягнення мети, визначеної п.1.1. цього Договору; оформити всі необхідні документи для розмитнення Автомобіля та постановки його на облік в Україні згідно з чинним законодавством України та чинним законодавством країни в якій Автомобіль зареєстровано;по виконанню договору надати Довірителю звіт (Додаток № 3). До обов`язків довірителя (п.2.3) входить: негайно прийняти від Повіреного все виконане за дорученням та цим Договором; прийняти від Повіреного звіт (Додаток № 3) щодо виконання ним доручення; оглянути Автомобіль і без зволікання сповістити Повіреного про виявлені недоліки;виплатити у встановлений цим Договором строк всі суми за цим Договором та Додатковими угодами до нього. У порядку, установленому цим Договором компенсує Повіреному витрати пов`язані з виконанням цього доручення.
Договором доручення визначено винагороду Повіреного. Зокрема, згідно з пунктами 3.1, 3.3 Довіритель сплачує винагороду Повіреному за цим Договором в еквіваленті 1000 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день укладання цього Договору складає 27 550 гривень в строк та в порядку, які визначений у Додатковій угоді № 1 до цього Договору (Додаток № 1). Довіритель сплачує Повіреному суму, яка необхідна для здійснення розмитнення та постановки на облік Автомобіля за чинним законодавством у повному обсязі. Розрахунок та порядок оплати суми визначається у Додатковій угоді до цього Договору (Додаток № 1).
Згідно з п.4.1 Договору доручення, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність,визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушенням, зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Жодна із Сторін не несе відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань по цьому Договору, якщо це невиконання чи неналежне виконання зумовлені дією обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Сторона, для якої склались форс-мажорні обставини, зобов`язана не пізніше 10 календарних днів з дати настання таких обставин повідомити про це у письмовій формі іншу Сторону (п.4.2).
Пунктами 4.3, 4.4 Договору доручення встановлено, що за одноразову необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань винна сторона сплачує іншій стороні штраф у розмірі 20% від вартості Автомобіля. Повірений відповідає перед Довірителем за втрату або пошкодження майна Довірителя, визначеного цим Договором до моменту його фактичної передачі Довірителю. Повірений зобов`язаний відшкодувати довірителю заподіяні збитки, які причинено у наслідок втрати або пошкодження майна, якщо не доведе, що ушкодження відбулися не з його провини.
Відповідно до пунктів 4.7, 4.8 Договору доручення за невиконання або неналежне виконання обов`язків за даним договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Сплата Стороною визначених цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) не звільняє її від обов`язку відшкодувати за вимогою іншої Сторони збитки, завдані порушенням Договору (реальні збитки та (або) упущену вигоду) у повному обсязі, а відшкодування збитків не звільняє її від обов`язку сплатити за вимогою іншої Сторони штрафні санкції у повному обсязі.
За п. 5.1-5.2, 5.4 Договору доручення, передання Автомобіля Повіреним Довірителю відповідно до умов цього Договору здійснюється за актом приймання-передачі (Додаток № 2) на таких умовах: Місце передання Автомобіля: Сєвєродонецьк Україна. Строк передання Автомобіля 100 календарних днів із дати укладання цього Договору. Строк передання може бути змінено під впливом об`єктивних факторів. Повірений має зробити все від нього залежне для скороченні затримки строків передання. У разі, якщо Повірений доведе, що затримка спричинена не з його вини, Довіритель не вправі вимагати компенсації та застосовувати положення щодо сплати штрафних санкцій.
Згідно з розділом 7 Договору доручення сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за цим Договором, якщо таке невиконання стало наслідком обставин непереборної сили, що виникли після укладання цього Договору та які Сторони не могли ні передбачити, ні попередити розумними заходами (п.7.1). Обставинами непереборної сили Сторони погодилися вважати обставини, що знаходяться поза розумним контролем Сторін, а саме: повені, землетруси, пожежі, інші стихійні лиха; війну, воєнні дії, акти тероризму; страйки, що відповідають вимогам законодавства; прийняття органами державної влади та/або місцевого самоврядування та/або Національним банком України нормативних актів, які унеможливлюють виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (надалі - «Форс-Мажор») (п.7.2). Підтвердженням настання обставин непереборної сили є довідка видана Торгівельно-промисловою палатою України (п.7.3). У випадку виникнення обставин, визначених п. 7.2. цього Договору, Сторона, що зазнала їх впливу, повинна негайно (але в строк не більше 3-х (трьох) днів) за допомогою будь-яких доступних засобів повідомити про такі обставини іншу Сторону, направивши письмове повідомлення про настання таких обставин (надалі - «Повідомлення про Форс-Мажор») (п.7.4). У випадку, якщо Сторона, що зазнала дії обставин непереборної сили, не направить або несвоєчасно направить Повідомлення про Форс-Мажор, як це визначено п. 7.4 цього Договору, така Сторона втрачає право посилатися на обставини непереборної сили як на підставу для звільнення від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за цим Договором (п.7.8). У випадках, коли обставини, визначені в п. 7.2. цього Договору, діють більше 3 місяців, або коли при виникненні таких обставин стає очевидним, що такі обставини будуть діяти більше такого строку, будь-яка сторона має право розірвати цей Договір в односторонньому порядку шляхом направлення відповідного, письмового повідомлення іншій Стороні. Цей договір у такому випадку припиняє свою дію та вважається достроково розірваний з моменту отримання Стороною від іншої Сторони письмового повідомлення про дострокове розірвання цього Договору. Сторона, яка розриває цей Договір через настання передбачених даним розділом обставин, звільняється від відповідальності за таке дострокове розірвання, проте Сторони мають провести розрахунок за оплачені але не надані послуги/надані, але не оплачені послуги (п.7.10).
За п. 10.10 Договору доручення, Договір набирає чинності у день його підписання і діє до моменту виконання Сторонами всіх своїх зобов`язань за цим Договором.
За п.2 Додаткової угоди, відповідно до умов Договору Довіритель повинен здійснити платежі для придбання Автомобіля, які сплачується в такому порядку: 2.1 Сума винагороди сплачується Довірителем становить 1000 (одна тисяча) доларів 00 центів США, та за офіційним курсом Національного банку України на день укладання цього Договору складає 27 100 (двадцять сім тисяч сто) гривень, 500 доларів із яких сплачено Довірителем при укладанні Попереднього договору; 2.2 Відповідно до п. 3.2. Договору Довіритель сплачує Повіреному витрачені ним при виконанні доручення суми в повному обсязі. їх остаточний розрахунок здійснюється у день передання Автомобіля. Ці суми передаються Довірителем в день передачі Автомобіля; 2.3 Оплата вартості Автомобіля сплачується Довірителем відповідно до інвойсу, наданого Повіреним протягом 1 (однієї) доби. Сума інвойсу складає 4 343 доларів 00 центів США, та за офіційним курсом Національного банку України на день укладання цього Договору складає 117 695 (сто сімнадцять тисяч шістсот дев`яносто п`ять) гривень; 2.4 Оплата транспортування Автомобіля до Морського порту США сплачується Довірителем відповідно до рахунку наданого Повіреним протягом 1 доби. Сума складає 313 доларів 00 центів США, та за офіційним курсом Національного банку України на день укладання цього Договору складає 8 482 гривень; 2.5 Оплата страхування Автомобіля сплачується Довірителем відповідно до рахунку наданого Повіреним протягом 1 доби. Сума складає 217 доларів 00 центів США, та за офіційним курсом Національного банку України на день укладання цього Договору складає 5 881 гривень; 2.6 Оплата завантаження Автомобіля, транспортування до порту ODESSA. Україна, розвантаження контейнера в порту, оплата брокерських послуг, сплачується Довірителем відповідно до рахунку наданого Повіреним протягом 1 доби. Сума складає 2 100 доларів 00 центів США, та за офіційним курсом Національного банку України на день укладання цього Договору складає 56 910 гривень; 2.7 Оплата розмитнення, державного мита та податків сплачується Довірителем відповідно до діючого законодавства України та рахунків наданих митною службою України протягом 1 доби. Сума оплати сплачується за офіційним курсом Національного банку України на день розрахування суми державними органами України; 2.8 Оплата транспортування Автомобіля до м. Сєвєродонецьк сплачується Довірителем протягом 1 доби. Сума складає 300 доларів 00 центів США; 2.9 Оплата сертифікації Автомобіля сплачується Довірителем протягом 1 доби. Сума 8130 гривень.
За п. 3 Додаткової угоди, відповідно до п. 1 цієї Додаткової угоди Повірений на свій розсуд може додавати фотографії у підтвердження зазначених даних. Фотографії є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди.
14 вересня 2022 року представником позивача на адресу відповідача направлено заяву від 12 вересня 2022 року /а.с.23, 24, 25/, згідно з якою представник позивача просив розірвати договір доручення № 03/08 від 03 серпня 2021 року та повернути грошові кошти довірителю ОСОБА_2 за оплачені нею але не надані їй послуги передбачені договором доручення № 03/08 від 03 серпня 2021 року з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 11 040 доларів США /а.с.23/. В обґрунтування заяви вказав, що виходячи з умов Договору автомобіль довірителю повинен був переданий до 11 листопада 2021 року. Додаткової угоди про зміну цього строку сторонами не укладалося. До часу написання заяви автомобіль довірителю переданий не був, що можна розцінювати як порушення повіреним п. 4.3. договору, а саме одноразова необґрунтована відмова від виконання своїх зобов`язань, за що настає відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 20% від вартості автомобіля, що складає 1840 доларів США. З огляду на викладене в листі і поведінку повіреного ФОП ОСОБА_3 , довіритель ОСОБА_2 вважає, що договір доручення №03/08 від 03 серпня 2021 року повіреним ФОП ОСОБА_3 не буде виконаним ні найближчим часом ні взагалі. Зважаючи на те, що в порушення норм визначених ч. 3 ст. 1008 ЦК України повірений фізична особа підприємець ОСОБА_3 в односторонньому порядку відмовився від виконання договору доручення № 03/08 від 03 серпня 2021 року без повідомлення довірителя ОСОБА_2 , довіритель ОСОБА_2 вважає за необхідне погодитися з тим фактом, що договір доручення № 03/08 від 03 серпня 2021 року повинен бути припиненим з поверненням грошових коштів сплачених нею ОСОБА_2 на виконання умов договору доручення повіреним фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у розмірі 11 040 доларів США з урахуванням штрафу передбаченого п.4.3 Договору.
Судом досліджено надані позивачем в засвідчених копіях платіжні документи, з яких убачається:
- оплата ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_3 03 серпня 2021 року 43 550,00 грн згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру з призначенням платежу «оплата послуг» /а.с.30/;
- оплата ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_3 03 серпня 2021 року 5 881,00 грн згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру з призначенням платежу «страхування» /а.с.30/;
- оплата ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_3 15 грудня 2021 року 8 200,00 грн згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру з призначенням платежу «оплата послуг» /а.с.30/;
Також, судом досліджені надані позивачем копії роздруківок листування та спілкування в соціальній мережі з абонентом з номером телефону НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 /а.с.27-29/, водночас, дані документи не є допустимими доказами, оскільки у суду відсутня інформація щодо ідентифікації абонентів, їх згода на розголошення інформації.
Вирішуючи вимоги позову, суд виходить з таких норм законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Частиною першою статті 244 ЦК України визначено, що за довіреністю може здійснюватися представництво, яке ґрунтується на договорі.
Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно зі ст. 1000 ЦК за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.
За ч. 1 ст. 1004 ЦК України повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.
За ч. 1-3 ст. 1008 ЦК України договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі: 1) відмови довірителя або повіреного від договору; 2) визнання довірителя або повіреного недієздатним, обмеження його цивільної дієздатності або визнання безвісно відсутнім; 3) смерті довірителя або повіреного. Довіритель або повірений мають право відмовитися від договору доручення у будь-який час. Відмова від права на відмову від договору доручення є нікчемною. Якщо повірений діє як підприємець, сторона, яка відмовляється від договору, має повідомити другу сторону про відмову від договору не пізніш як за один місяць до його припинення, якщо триваліший строк не встановлений договором.
Згідно з ч. 3 ст. 1009 ЦК України відмова повіреного від договору доручення не є підставою для відшкодування збитків, завданих довірителеві припиненням договору, крім випадку відмови повіреного від договору за таких умов, коли довіритель позбавлений можливості інакше забезпечити свої інтереси, а також відмови від договору, за яким повірений діяв як комерційний представник.
Згідно зі ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ст. 526 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до положень статті 263 ЦК України непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.
Обставини, які можуть бути кваліфіковані як обставини непереборної сили (форс-мажор), можуть бути підтверджені належними доказами, зокрема висновками експертів, показаннями свідків. Суд також ураховує підстави звільнення від доказування - обставини, які визнаються учасниками справи, обставини, визнані судом загальновідомими тощо (стаття 82 ЦПК України). Отже, суд визнає наявність форс-мажорних обставин з урахуванням установлених обставин справи та наявних у справі доказів.
Обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) - це обставини, що перешкоджають виконанню зобов`язань однією із сторін, незалежні від її волевиявлення і контролю, а також непереборні при вживанні всіх розумних заходів щодо їх запобігання. Визначення обставин непереборної сили наведено у статті 79 Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (укладена у Відні 11 квітня 1980 року). Для визначення яких-небудь обставин форс-мажорними необхідно обов`язкова наявність ряду чинників: непереборність сили, що викликала ці обставини; неможливість контролювати ситуацію, впливати на неї; виникнення перешкоди не могло бути передбачено під час укладення зобов`язання.
Посилаючись на форс-мажор як на підставу звільнення від відповідальності, сторона обов`язково повинна довести, як саме проявився форс-мажор у конкретному зобов`язанні. Одного лише абстрактного посилання на наявність форс-мажору недостатньо.
Зокрема, в постанові КГС від 25 січня 2022 року у справі № 904/3886/21 зазначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.
Надані суду Договір доручення, Додаткова угода № 1 свідчать, що між позивачем та відповідачем укладено договір, за яким відповідач, окрім іншого, взяв на себе обов`язок, діючи за дорученням Довірителя та від його імені, придбати визначений позивачем транспортний засіб та транспортувати його на територію України, розмитнити його та передати Довірителю у встановлений строк. Позивач взяв на себе зобов`язання, окрім іншого, сплатити обумовлені платежі та прийняти транспортний засіб. Крім того, сторонами визначено обставини непереборної сили та строки повідомлення про настання таких. Наслідки у випадку невиконання дій щодо повідомлення про настання обставин непереборної сили. Доказів того, що невиконання зобов`язання відбулося внаслідок обставин непереборної сили, а також, що відповідач, на виконання умов договору повідомив позивача у встановлений строк про настання таких, матеріали справи не містять.
Довіритель виконав взяті на себе зобов`язання, оплатив вартість товару та всі супутні платежі, платежі, обумовлені договором. В той час, як відповідач умови договору не виконав, Автомобіль у належному стані та встановлений строк позивачу не передав. Про настання обставин непереборної сили позивача не повідомив та доказів на підтвердження виникнення таких не надав, внаслідок чого наявні підстави для стягнення з відповідача, як довірителя збитків. При цьому, оскільки довірителем не виконано Договір доручення, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача збитків, які поніс довіритель, штрафних санкцій та безпідставно отриманих грошових коштів.
При цьому, згідно з частиною 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.
Договір, відповідно до статті 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Положеннями частин першої, третьої статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.
Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала.
Тлумачення частини третьої статті 651, частини четвертої статті 653, пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України свідчить, що якщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно (сплатила кошти) і судом встановлено порушення еквівалентності зустрічного надання внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків однієї із сторін, сторона, що передала майно (сплатила кошти), має право вимагати повернення переданого іншій стороні в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання. Тобто, якщо сторона яка вчинила виконання, проте не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає переданому майну (сплаченим коштам) і згодом відмовилася від договору, то вона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставі пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України.
За ст. 1002 ЦК України, повірений має право на плату за виконання свого обов`язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо в договорі доручення не визначено розміру плати повіреному або порядок її виплати, вона виплачується після виконання доручення відповідно до звичайних цін на такі послуги.
Щодо стягнення з відповідача збитків, суд виходить з такого
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
Оскільки підставою невиконання зобов`язання відповідачем вказано втрату майна, умовами договору (п.4.4) визначено, що Повірений зобов`язаний відшкодувати довірителю заподіяні збитки, які причинено у наслідок втрати майна, якщо не доведе, що ушкодження відбулися не з його провини, суду не надано доказів відсутності вини Повіреного у збитках у виді втрати майна, суд приходить до висновку, що відповідач повинен відшкодувати позивачу збитки, які понесла позивач за договором у виді плати за товар та супутніх платежів на транспортування та розмитнення майна, передбачених договором та фактично підтверджених наданими доказами.
Визначаючи розмір збитків суд виходить з того що позивач просить стягнути збитки в грошовій одиниці - гривні в розмірі 340 886,64 грн. Перевіривши наведений в позові розрахунок, судом установлено підтвердження здійснення позивачем під час виконання умов Договору доручення оплати вартості майна та супутніх платежів в наступних розмірах: 03 серпня 2021 року - 5 881,00 грн; 04 серпня 2021 року - 4 343,00 долари США; 04 серпня 2021 року - 1 433,00 долари США; 11 жовтня 2021 - 40,00 доларів США; 29 листопада 2021 року - 1 030,00 доларів США; 14 грудня 2021 року - 66 600,00 грн. Тобто, в розмірі 72 481,00 грн та 6 846,00 доларів США. При визначенні загальної суми, що підлягає стягненню суд керується офіційним курсом Національного Банку України на момент ухвалення рішення, який становить 36,5686 грн за 1 долар. Відтак, сума збитків, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 322 829,64 грн (72 481 + 250 348,64). Відтак позов у цій частині підлягає задоволенню частково.
Також, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини.
Суд вважає доведеним, що внаслідок невиконання Договору доручення, відповідачем позивачу завдано моральної шкоди у вигляді зміни в звичайному устрої життя через необхідність вжиття додаткових зусиль для відновлення своїх прав та повернення свого майна. Водночас, заявлений позивачем розмір моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. суд вважає завищеним, внаслідок чого вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн, задовольнивши позов в цій частині частково.
Крім того, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору, задоволення позову частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, на користь позивача судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, 282-284 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 безпідставно отримані грошові кошти у сумі 43 503,00 гривні, збитки в розмірі 322 829,64 грн, штраф у розмірі 20 % від вартості автомобіля у сумі 62 700,52 грн, моральну шкоду в розмірі 20 000 грн, а всього 449 033 (чотириста сорок дев`ять тисяч тридцять три) гривні 16 копійок.
У решті позову - відмовити.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 4 490 (чотири тисячі чотириста дев`яносто) гривень 33 копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 03 липня 2023 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 ; РНОКПП НОМЕР_6 ; місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Д. О. Парфьонов