Справа № 368/225/23
Рішення

Іменем України

"27" березня 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлику справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа - Обухівська районна державна адміністрація (м.Обухів, вул. Малишка, 10) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

встановив :

Заявниця звернулася до суду з даною заявою посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №201932, виданого на підставі розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації від 06.05.2006 року № 283, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 88 від 27.07.2006 року, на земельну ділянку загальною площею 1.9581 га - для ведення особистого селянського господарства, розташованої: Київська область, Кагарлицький район, Переселенська сільська рада, с. Переселення.

27.07.2006 року Кагарлицькою районною державною адміністрацією ОСОБА_1 видано вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку, однак при оформленні державного акту була допущена граматична помилка, яка перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.

Так в державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище заявниці записано як « ОСОБА_2 » та не збігається із записом прізвища в паспорті гр. України, де вказано прізвище як « ОСОБА_2 ».

А тому просить встановити факт належності правовстановлюючого документа.

Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, просили слухати справу у їхню відсутність, заяву підтримують та просять її задоволити.

Представники заінтересованої особі в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить суд слухати справу у їхню відсутність, щодо вирішення заяви покладаються на погляд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №201932, виданого на

підставі розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації від 06.05.2006 року № 283, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 88 від 27.07.2006 року, на земельну ділянку загальною площею 1.9581 га - для ведення особистого селянського господарства, розташованої: Київська область, Кагарлицький район, Переселенська сільська рада, с. Переселення.

27.07.2006 року Кагарлицькою районною державною адміністрацією ОСОБА_1 видано вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку, однак при оформленні державного акту була допущена граматична помилка, яка перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.

Так в державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище заявниці записано як « ОСОБА_2 » та не збігається із записом прізвища в паспорті гр. України, де вказано прізвище як « ОСОБА_2 ».

Розбіжності у прізвищах виникли внаслідок неправильного відмінювання власного прізвища особи при оформленні правовстановлюючих документів відповідальними працівниками відповідних органів. Внаслідок такої помилки, виникла невідповідність між документом, що посвідчую особу та правовстановлюючим документом.

Оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляду в судовому засіданні всіх обставин справи у їх сукупності, суд звертає увагу на таке.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Зважаючи на ст.ст. 76, 77, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.?

З урахуванням зазначеного, прізвища " ОСОБА_2 " та « ОСОБА_2 », попри розбіжності у документах, є ідентичними, проте зазначені розбіжності унеможливлюють встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Внаслідок такої помилкової зміни прізвищ, на даний час виникли певні неузгодженості між документами, що посвідчує особу та правовстановлюючим документом, які були видані на ім`я заявниці, що обмежує її у вільних правах на володіння, користування та розпорядження нерухомим майном.

Дане встановлено на підставі копій паспорта, Державного акта на право власності на земельну ділянку, довідки про внесення відомостей до ЄДДР, витягу з земельного кадастру на земельну ділянку, свідоцтва про шлюб.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

А тому, суд вважає за необхідне встановити факт, належності ОСОБА_1 , правовстановлюючого документу, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №201932, виданого на підставі розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації від 06.05.2006 року № 283, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 88 від 27.07.2006 року, на земельну ділянку загальною площею 1.9581 га - для ведення особистого селянського господарства, розташованої : Київська область, Кагарлицький район, Переселенська сільська рада, с. Переселення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268,293,294,315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), правовстановлюючого документу, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №201932, виданого на підставі розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації від 06.05.2006 року № 283, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 88 від 27.07.2006 року, на земельну ділянку загальною площею 1.9581 га - для ведення особистого селянського господарства, розташованої : Київська область, Кагарлицький район, Переселенська сільська рада, с. Переселення.

Рішення суду набуває законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом 30 днів.

Повний текст рішення виготовлено 27.03.2023 року.

Суддя: Т.Є. Іванюта.