ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/1639/22 Головуючий суддя І інстанції Дудченко В. О.
Провадження № 22-ц/818/314/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, пов`язаних із застосуванням Закону України «Про захист прав споживачів»
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про порушення прав споживача,

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про порушення прав споживача, та відповідно до уточнених 11.10.2022 позовних вимог остаточно просив:

-визнати, що відповідач не виконує умови Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг щодо права споживача здійснювати оплату за його послугу шляхом внесення готівки через його касу, порушив умови Правил роздрібного ринку електричної енергії щодо оплати за платіжними документами відповідача готівковими коштами в центрі обслуговування споживачів саме за вибором споживача, порушив ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо якості обслуговування споживача та всілякого сприяння споживачу у вільному виборі форми оплати продукції;

-зобов`язати відповідача надати йому можливість здійснювати оплату за постачання електричної енергії шляхом внесення готівки через касу (центр обслуговування споживачів) в м. Краснограді.

Позов мотивовано тим, що він користується послугою відповідача щодо постачання електричної енергії на підставі Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (надалі Договір), що є додатком до Правил роздрібного ринку електричної енергії (ділі Правила), які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312.

Він 27.07.2022 року звернувся до Красноградського районного розрахунково-сервісного центру Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» з проханням надати йому можливість здійснювати оплату за постачання електричної енергії шляхом внесення готівки через касу або центр обслуговування споживачів відповідача у м. Краснограді.

Листом зазначеного центру від 26.08.2022 року його повідомили, що у товаристві відсутні каси для здійснення готівкової розрахункової операції, що воно не здійснює розрахунки у готівковій формі, тому не зобов`язане мати касу та спеціально обладнане приміщення. Тобто, його прохання щодо здійснення оплати за постачання електричної енергії у зручній для споживача формі було відхилене.

Необхідність звернення із зазначеним проханням до відповідача було визвано тим, що при здійсненні оплати за надані відповідачем послуги він сплачує комісійну винагороду банку. Пунктом 5.9. Договору передбачено, що розрахунки Споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника. При цьому Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, онлайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Статтею 17 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що продавець (виконавець) зобов`язаний всіляко сприяти споживачеві у вільному виборі продукції та форм її оплати. Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізовується на території України для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.

Отже відповідач обмежив його право здійснювати оплату за електричну енергію у зручній для нього формі, чим порушив вимоги Договору та Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому просить суд врахувати, що надання йому можливості здійснювати оплату через касу в іншому місці, не в м. Краснограді, призведе до порушення його прав порівняно із іншими споживачами, які будуть споживати поряд із касою.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано право ОСОБА_1 здійснювати оплату за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом внесення готівки через касу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», як постачальника електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» забезпечити споживачу ОСОБА_1 здійснення оплати за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг через касу постачальника.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення змінити та зобов`язати відповідача забезпечити йому здійснення оплати за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг через касу постачальника у м. Краснограді.

Скарга мотивована тим, що пунктом 5.9 передбачено окрім іншого і внесення готівки через касу постачальника. Вказує, що при наявності каси відповідача у м. Краснограді інші споживачі мають право перейти на оплату послуги відповідача через його касу, та вимагати від відповідача забезпечити ним форму оплати електричної енергії через касу постачальника відповідно до договору.

Зазначає, що жодної ознаки дискримінації інших споживачів при наявності каси відповідача у м. Краснограді не існує.

Вважає, що задовольнивши позовну вимогу по суті, суд першої інстанції ввів у своє рішення факт правової невизначеності щодо місця її виконання.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Харківенергозбут» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що позивач у апеляційній скарзі не наводить підстав для зміни рішення, а лише наводить свої міркування щодо необхідності відкриття каси саме у м. Краснограді, виходячи з позиції особистої зручності, не наводячи підстав яку саме норму матеріального права неправильно застосував суд першої інстанції.

В апеляційній скарзі ПАТ «Харківенергозбут» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки в позовній заяві відсутні вимога позивача щодо визнання його права здійснювати оплату за договором ПУП шляхом внесення готівки через касу товариства як постачальника універсальних послуг.

Вказує, що у мотивувальній частині рішення судом встановлено помилковість твердження позивача, натомість у цій частині рішення суд вийшов за межі позовних вимог чим порушив норми ч.2 ст.264 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зазначає, що відкриття кас постачальником електричної енергії для здійснення розрахунків готівкою суперечитиме вимогам НБУ та НКРЕКП щодо готівки та щодо розподілу грошових коштів.

Звертає увагу, що Ліцензійними умовами не передбачено наявності кас для прийняття оплати готівкою у центрах обслуговування споживачів товариства.

Зауважує, що намагання ОСОБА_1 , примусити у судовому порядку відповідача укладати будь-які договори з установами для відкриття кас у приміщенні центру обслуговування споживачів є спробо. Втрутитись у господарську діяльність товариства та є зловживанням у розумінні ч.3 ст.13 ЦК України, обґрунтованим вільним тлумаченням позивача абз.2 ч.2 ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Правовідносини сторін врегульовані ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 та іншими нормативно-правовими актами.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 купує електричну енергію у постачальника - Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», тобто є споживачем на підставі Типового Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (надалі Договір) (додаток 6 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 (далі Правила).

ОСОБА_1 звертався до Красноградського районного розрахунково-сервісного центру Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» з проханням надати йому можливість здійснювати оплату за постачання електричної енергії шляхом внесення готівки через касу або центр обслуговування споживачів відповідача у м. Краснограді (а.с. 6).

Звернення з такою заявою ОСОБА_1 до відповідача обумовлено тим, що він сплачує послугу за електричну енергію через установу банку, при цьому за отримання платежу для ПАТ «Харківенергозбут» банк нараховує йому комісійну винагороду для себе.

Листом Красноградського ОТРСЦ від 26.08.2022 року ОСОБА_1 повідомили, що у товаристві відсутні каси для здійснення готівкової розрахункової операції. Чинним законодавством України визначені виключні випадки обов`язкової наявності каси для юридичної особи. Товариство не здійснює розрахунки у готівковій формі, тому не зобов`язане мати касу та спеціально обладнане приміщення. Споживач має право здійснювати оплати будь-яким іншим зручним та доступним способом через банківські установи обладнані касою або через інші сервіси прямих платежів, або за допомогою мережі Інтернет (інтернет-банкінг), або в інший спосіб, не заборонений чинним законодавством. Здійснити розрахунок готівкою можливо у будь-якому відділенні банківської установи обладнаним касою, у відділеннях АТ «Укрпошта», за допомогою спеціальних терміналів. Тобто право споживача не обмежене у виборі способу оплати.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав встановленим, що між сторонами виникли правовідносини щодо постачання позивачу відповідачем електричної енергії.

Під час розгляду справи було безспірно встановлено, що позивач приєднався до Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що також не заперечується відповідачем по справі. ПАТ «Харківенергозбут» здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам на території Красноградського району Харківської області.

Позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою про надання йому можливості здійснювати оплату за електричну енергію шляхом внесення готівки через касу постачальника, оскільки здійснюючи оплату за надані послуги через банківську платіжну систему йому необхідно сплачувати комісію банку.

При цьому відповідач запропонував ОСОБА_1 декілька варіантів оплати за електричну енергію через банківські установи обладнані касою або через інші сервіси прямих платежів, або за допомогою мережі Інтернет (інтернет-банкінг), або в інший спосіб, не заборонений чинним законодавством.

При цьому суд звернув увагу, що відповідачем не надано суду відповідних доказів, які б підтвердили, що споживачі можуть здійснювати оплату за електричну енергію через EasyPay без оплати комісій банку та позивач має реальну можливість скористатися вказаною послугою.

Під час розгляду справи також було встановлено, що для позивача ОСОБА_1 є неприйнятними варіанти сплати за отримані послуги запропоновані відповідачем, оскільки при оплаті за електричну енергію через банківські установи йому необхідно сплачувати комісійну винагороду банку.

А отже обмежуючи право ОСОБА_1 на здійснення оплати за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом внесення готівки через касу постачальника, відповідач обмежує його право на вибір способу оплати за надану послугу, в прийнятний для нього спосіб, та ставить його у нерівні умови порівняно з іншими споживачами, які обрали інший спосіб оплати послуги, що по суті є дискримінацією, якої постачальник відповідно да законодавства повинен уникати.

Враховуючи вищевикладене, суд вважав, що обмеження права споживача здійснювати оплату за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом внесення готівки через касу відповідача, як постачальника електричної енергії, суперечить вимогам законодавства, порушує права позивача, оскільки відповідач зобов`язаний забезпечити споживачу вибір способу оплати з метою уникнення дискримінації та не ставити споживачів у нерівні становища поряд з іншими споживачами.

Щодо твердження позивача про те, що каса постачальника повинна знаходиться в центрі обслуговування споживачів відповідача суд зазначив наступне.

Відповідно до п. 8.3.17 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 розділу «8.3. Процедура розгляду скарг та вирішення спорів» учасники роздрібного ринку, які обслуговують 50000 споживачів та більше, повинні створити центри обслуговування споживачів, які, у тому числі, приймають звернення/скарги/претензії споживачів, надають роз`яснення та інформацію, передбачену законодавством.

У центрі обслуговування споживачів має бути організоване єдине вікно для прийому та видачі документів щодо надання послуг учасниками роздрібного ринку, а також може бути створений інформаційно-консультаційний центр та кол-центр, які функціонують відповідно до вимог, установлених Регулятором.

Для учасників роздрібного ринку, які обслуговують менше 50000 споживачів, створення центрів обслуговування споживачів не є обов`язковим. У такому разі функції центра обслуговування споживачів, зокрема щодо забезпечення дотримання визначеного цими Правилами порядку розгляду звернень/скарг/претензій споживачів, покладаються на окремий структурний підрозділ (посадову особу) учасника роздрібного ринку.

Враховуючи завдання центрів обслуговування споживачів визначених Правилами та мету їх створення, суд вважає твердження позивача помилковим про те, що каси постачальника для оплати послуг повинні бути розташовані саме в зазначених центрах, тобто законодавством не передбачено відкриття кас саме у центрах обслуговування споживачів.

Щодо посилання відповідача на те, що відкриття кас постачальником електричної енергії для здійснення розрахунків готівкою буде суперечити вимогам НБУ та НКРЕКП щодо готівки та щодо розподілу грошових коштів суд зазначив наступне.

Так відповідно до п. 5.9. Розділу 5 «Ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії» Договору розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника (далі спецрахунок).

При цьому укладеним між сторонами договором передбачені різні способи оплати за електричну енергію, як шляхом прямого зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника (через банківську платіжну систему, он-лайн переказ), так і здійснення оплати за надані послуги шляхом який не передбачає прямого зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (поштовий переказ, внесення готівки через касу Постачальника), а отже в такому разі відповідач повинен здійснити відповіді дії щодо зарахування коштів на спецрахунок Постачальника, оскільки відповідно до вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець) зобов`язаний всіляко сприяти споживачеві у вільному виборі продукції та форм її оплати.

Крім того відповідач у відзиві на позовну заяву вказав, що для відкриття кас необхідне окреме приміщення для каси, прийняття на роботу касира, сейфи для зберігання готівки, плата послуг інкасації, що за умови воєнного стану вкрай негативно відобразиться на результати господарської діяльності, а отже суд критично відносить до твердження відповідача, що відкриття кас постачальником електричної енергії для здійснення розрахунків готівкою буде суперечити вимогам НБУ та НКРЕКП, а також іншим вимогам чинного законодавства, оскільки по суті позову відповідач вказав на те, що в нього на даний час не має фінансової можливості відкрити каси постачальника для внесення готівкових коштів за надані послуги, але відсутність фінансової можливості забезпечити позивачу оплату послуги прийнятним для нього способом, не повинно його обмежувати в його правах передбачених Договором.

Враховуючи, вищевикладене та з урахуванням вимог Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, суд першої інстанції дійшов до висновку, що волевиявлення позивача на оплату за постачання електричної енергії шляхом внесення готівки через касу відповідача не може бути порушеним.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, враховуючи встановлені судом обставини та з метою уникнення дискримінації, суд вважав даний позов таким, що підлягає частковому задоволенню та необхідно визнати право ОСОБА_1 здійснювати оплату за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом внесення готівки через касу відповідача та зобов`язати відповідача забезпечити споживачу ОСОБА_1 здійснення оплати за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг через касу постачальника, а в іншій частині позовних вимог відмовити, оскільки відповідно до чинного законодавства місце розташування каси відповідач повинен забезпечити таким чином, щоб уникнути дискримінації відносно споживачів зокрема не ставити їх у нерівне становище з іншими споживачами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, за винятком вказівки на спосіб внесення готівки через касу постачальника, оскільки така конкретизація не ґрунтується на умовах Типового договору. Крім того, рішення суду не конкретизує зобов`язання відповідача створити умови для позивача для сплати за надані йому послуги готівкою саме за місцем надання послуг та проживання позивача у м. Краснограді, що не відповідає вимогам ст. 2 ЦПК України про ефективний судовий захист порушених прав позивача.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо неможливості у даному випадку забезпечити позивачу сплату готівкою за надані йому послуги, які знайшли своє підтвердження під час судового засідання, не спростовують визначений умовами п. 5.6 Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до Правил роздрібного ринку електричної енергії) положення про те, що споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором готівкою в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Так, згідно листа ТВО генерального директора ПрАТ «Харківенергозбут» від 27.06.2023 № 01-23/5868 на ім`я ОСОБА_1 з 27.06.2023, тобто під час апеляційного провадження, у приміщенні Красноградського РРСЦ, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 83-А у м. Красноград, запрацював платіжний термінал для прийняття оплати за спожиту електричну енергію готівкою без комісії.

Відповідно до ч. 1ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Частиною 1статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вбачається, що до вказаного договору НКРЕКП включено істотну умову про обов`язок постачальника забезпечити споживачу вибір способу оплати з метою уникнення дискримінації.

З матеріалів справи вбачається, що позивач приєднався до Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а тому суд першої інстанції правильно виснував, що спірні правовідносини регулюються його умовами.

Відповідачем було запропоновано ОСОБА_1 декілька варіантів оплати за електричну енергію через банківські установи обладнані касою або через інші сервіси прямих платежів, або за допомогою мережі Інтернет (інтернет-банкінг), або в інший спосіб, не заборонений чинним законодавством, однак вони не містили пропозиції сплати готівкою у розрахунковому центрі у м. Краснограді за допомогою платіжного терміналу.

Частиною 2 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне здійснення безготівкових розрахунків з урахуванням режиму роботи та обов`язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України. Продавець (виконавець) зобов`язаний всіляко сприяти споживачеві у вільному виборі продукції та форм її оплати.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний, зокрема сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 57 ЗУ «Про ринок електричної енергії» електропостачальник має у чіткий та прозорий спосіб інформувати своїх споживачів, про методи оплати, які не повинні допускати дискримінації між споживачами. Системи попередньої оплати мають бути справедливими та адекватно відображати прогнозне споживання.

Отже споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб.

Однак, всупереч вимог ст. 89 ЦК України суд не надав належної оцінки зібраним доказам та доводам сторін, внаслідок чого не встановив, що у відповідача є така можливість забезпечити виконання умов Типового договору сплати позивачу грошових коштів за надані йому послуги за допомогою платіжного терміналу, що відповідає умовам укладеного між сторонами договору.

З цих підстав наведені у скарзі відповідача доводи про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у позові суд апеляційної інстанції відхиляє, за їх безпідставністю, та з передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підстав задовольняє апеляційну скаргу позивача, внаслідок чого оскаржене рішення суду першої інстанції підлягає відповідній зміні доповненням на користь позивача відповідними зобов`язаннями відповідача забезпечити сплату позивачем готівкових коштів за надані йому послуги саме у місті Краснограді, де мешкає позивач та отримує послуги відповідача.

Передбачених ст. 141 ЦПК України підстав для перерозподілу судових витрат не встановлено.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» залишити без задоволення.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2022 року змінити.

Доповнити це рішення, виклавши третій абзац резолютивної частини наступним чином.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" створити можливість ОСОБА_1 здійснювати сплату за Договором про постачання йому електричної енергії шляхом внесення готівки у центрі обслуговування споживачів у місті Краснограді Харківської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 03 липня 2023 року.

Головуючий В.Б. Яцина

Судді - І.В. Бурлака.

Ю.М. Мальований.