Справа № 550/299/23
Провадження № 2/550/112/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Оболєнської С.А.,

за участю секретаря судового засідання Байрачної Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове цивільну справу № 550/299/23 (провадження №2/550/112/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 01.10.1995 року по 22.12.2020, після чого рішенням суду, шлюб було розірвано. Від шлюбу мають спільну повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі їх донька ОСОБА_4 продовжує навчання у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на 1 курсі денної форми навчання. Позивач зазначає, що вона фактично сама забезпечує дитину всим необхідним у фінансовому та матеріальному плані. Відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, а тому має можливість надавати допомогу на утримання спільної дитини. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання доньки, позивач просить суд постановити рішення яким стягнути з останнього аліменти у розмірі частини від його доходів на утримання доньки до досягнення нею 23-річного віку, за умови продовження навчання.

21.03.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі.

Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні свої вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Зазначила, їх спільна із відповідачем донька ОСОБА_4 , наразі є повнолітньою та продовжує навчання у вищому навчальному закладі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач як мати, з якою донька проживає після розірвання шлюбу із відповідачем, повністю забезпечує матеріальні потреби дитини. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання спільної доньки, яка навчається не надає, а тому просила суд винести рішення про стягнення із ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема у відзиві зазначив, що він не має матеріальної можливості надання допомоги доньці, оскільки має незадовільний стан здоров`я, про що надав відповідні докази. Повідомив суду, що офіційних доходів немає, оскільки офіційно ніде не працює. а лише має періодичні неофіційні заробітки, тобто працює без укладення трудового договору. Також зазначив, що їх донька перебуває на повному державному забезпеченні за рахунок Державного бюджету, а тому матеріальної допомоги не потребує.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

За правилом статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК).

Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому, Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Саме така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 308/2268/16-ц.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 22.12.2020 розірвано шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 (а.с.7-8).

Згідно довідки Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 21.09.2022, ОСОБА_3 навчається на 1 курсі денної форми навчання та знаходиться на повному державному забезпеченні та казарменному положенні з 28.08.2022. Закінчує навчання у червні 2027 року (а.с.14).

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 є повнолітньою особою, наразі навчаєтьсяу Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги зі сторони батька, зокрема, на одяг, харчування і т.п.

Як вбачається із Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми несплачених доходів та утримання податків станом на 22.03.2023, відповідач ОСОБА_2 отримує дохід від надання майна (земельної ділянки) в оренду (а.с.30).

Згідно довідки №123 від 22.03.2023 Полтавської філії Полтавського обласного центру зайнятості вбачається, що ОСОБА_2 не перебуває на обліку як безробітній (а.с.31).

Із наданої відповідачем ОСОБА_2 копії медичної документації вбачається, що останній у 2020 році мав травматичні пошкодження ключиці, у зв`язку з чим наразі має погіршення стану здоров`я (а.с.32-34, 40-43).

Крім того, відповідачем ОСОБА_2 надано ряд чеків у підтвердження понесення ним витрат на придбання ліків, бандажа та комплектів імплантів (а.с.26-39).

При цьому, суд погоджується із доводами відповідача щодо погіршення стану його здоров`я у зв`язку з чим зменшилась його працездатність, що у свою чергу дає підстави дійти висновку про відсутність у ОСОБА_2 матеріальної можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі - 1/4 частки доходу (заробітку), оскільки відповідачем підтверджено наданими до суду доказами, наявність обставин, які не дозволяють йому нести витрати на утримання дитини саме у такому розмірі.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи викладене, а також законодавчо визначену рівність батьків щодо обов`язку утримувати своїх дітей, та з урахуванням стану здоров`я відповідача, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , у зв`язку з продовженням навчання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) починаючи з 15.03.2023 року і до досягнення дочкою 23-го віку, за умови продовження навчання.

При визначенні розміру частки від доходу, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, суд виходить з того, що саме такий розмір аліментів, відповідатиме принципу справедливості, добросовісності та розумності, при цьому буде достатнім внеском для задоволення соціально-побутових, фізичних, духовних та інших потреб ОСОБА_3 та не нестиме обтяжуючого характеру для відповідача.

Суд наголошує, що обов`язок батьків по утриманню своїх дітей є абсолютним, при цьому наявність у відповідача інших утриманців (цивільної дружини) не звільняє його від обов`язку забезпечувати достатній рівень матеріальної допомоги доньці, яка продовжує навчання у розмірі, достатньому для задоволення її потреб.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Ураховуючи те, що позивачка відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн, виходячи з розміру судового збору, встановленого законом станом на день подання позовної заяви за розгляд судом майнової вимоги у мінімальному розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , інші дані суду невідомі) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 ), аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частки від всіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання позову 15.03.2023 року до досягнення дитиною 23-го віку за умови продовження навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , інші дані суду невідомі) на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , інші дані суду невідомі).

Повне судове рішення складено 17 квітня 2023 року.

Суддя С. А. Оболєнська