Справа № 373/702/20
Номер провадження 2/373/278/23
УХВАЛА

про залишення зустрічного позову без руху

14 квітня 2023 р. м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Реви О. І.

за участю:

секретаря судового засідання Роговець О.М.

представника позивача адвоката Гичко О.А.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , треті особи: Дівичківська сільська рада Бориспільського району Київської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Груп» про визнання незаконним рішення органу державної влади, визнання недійсним державного акту на землю та свідоцтва про право на спадщину,

встановив:

Представник позивача адвокат Гичко О.А. 04.06.2020 звернулась до суду із позовом в інтересах ОСОБА_2 та з врахуванням уточнених позовних вимог просила:

- визнати незаконним розпорядження Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації № 391 від 14 липня 2005 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадянам-власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) в межах Стовп`язької сільської ради», в частині передачі у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки (паю), площею 0,7385 га, що розташована на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області;

- визнати недійсним державний акт серії ЯА № 614780 від 02 листопада 2005 року на право власності на земельну ділянку, площею 0,7385 га, що виданий на ім`я ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15 жовтня 2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-1979, відповідно до якого ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку, площею 0,7385 га, з кадастровим номером :06:003:0008.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.02.2022 позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 07.09.2022 зазначене рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11.01.2023 рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.02.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 07.09.2022 скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

На розгляд Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області матеріали цивільної справи надійшли 06.03.2023.

Ухвалою суду від 14.03.2023 було прийнято справу до свого провадження та відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду за загальними правилами позовного провадження в підготовче засідання на 14.04.2023.

Відповідачу ОСОБА_1 було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

25.03.2023 представник відповідача через систему «Електронний суд» подав зустрічний позов до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 , треті особи: Дівичківська сільська рада Бориспільського району Київської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Груп» про визнання недійсним рішення органу державної влади, визнання недійсним державного акту на землю.

У зустрічному позові відповідач просить визнати недійсним розпорядження Переяслав-Хмельницької РДА №752 від 20.11.2002, в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки (паю), розміром 0,739 га, що розташована на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (нині Дівичківська сільська рада Бориспільського району), а також визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №266784 від 15.07.2003 в частині ділянки площею 0,739 га, виданий ОСОБА_2 . Крім того, просить покласти на відповідача усі судові витрати, які поніс позивач у зв`язку з розглядом справи, в тому числі судовий збір та витрати на правову допомогу адвоката у сумі 25 000 грн 00 коп. Окрім того, просить звільнити його від сплати судового збору як учасника бойових дій на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 193 ЦПК України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України питання прийняття зустрічного позову вирішується у підготовчому засіданні.

У підготовчому засіданні відповідач ОСОБА_1 просив вирішити питання про прийняття зустрічного позову, а представник позивача адвокат Гичко О.А. висловила свої заперечення з приводу можливості його прийняття судом з огляду на певні технічні недоліки в частині зазначення місця перебування сторін, які змінилися в ході адміністративно-територіальної реформи. Окрім того, звернула увагу на те, що у справі № 373/86/21 Верховним Судом остаточно було вирішено питання необхідності сплати ОСОБА_1 судового збору при зверненні його до суду з позовом із вимогами, що не покликані на його соціальний захист.

Відповідно до приписів пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

З постанови Верховного Суду від 04.05.2022 у справі № 373/86/21 за аналогічним позовом ОСОБА_1 , що був повернутий йому судом першої інстанції в зв`язку з не усуненням недоліків, вбачається таке.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього правового акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них відсутнє право на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у цій справі.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 06 травня 2020 року у справі № 9901/70/20 (провадження № 11-128заі20) вказала, що за пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах також наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 727/9199/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 282/1874/18, від 24 листопада 2021 року у справі № 761/1004/20 (провадження № 61-3505св21).

Аналіз наведених положень закону з врахуванням правових висновків Верховного Суду свідчить про те, що у кожному випадку суди мають враховувати предмет та підстави позову, перевіряти, чи стосується така справа захисту прав особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до неї особи).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подав позов у цій справі не з підстав соціального і правового захисту його як особи зі статусом учасника бойових дій.

Спірні відносини стосуються захисту спадкових прав позивача щодо земельної ділянки.

Відповідно до вищезазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про те, що підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» відсутні, а тому відповідно заявник не звільнений від сплати судового збору у цій справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 зазначено, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Враховуючи вищезазначене суд зазначає, що відповідно до пп. 2 п. 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 073,60 грн.

Так, позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, які об`єднані в одній позовній заяві, які відповідно до п. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» підлягають оплаті за кожну вимогу немайнового характеру окремо.

Тобто, ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір за подачу вказаного зустрічного позову в розмірі по 1 073,60 грн за кожну позовну вимогу немайнового характеру.

Відповідачу ОСОБА_1 слід усунути вказані недоліки у визначений судом строк, у іншому випадку зустрічна позовна заява буде повернута йому разом з доданими до неї документами.

Згідно ст. 187, 197 ЦПК України, суд,

постановив:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 , треті особи: Дівичківська сільська рада Бориспільського району Київської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Груп» про визнання недійсним рішення органу державної влади, визнання недійсним державного акту на землю, залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 днів від дня вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: О. І. Рева