Справа № 331/4363/23
Провадження № 2-н/331/551/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня2023 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Яцун О.О., розглянувши заяву Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшла заява Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової територій у розмірі 10777 грн. 28 коп., а також судового збору у розмірі 268 грн. 40 коп.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За приписами п. 3 ч. 1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За правилами п.п. 3), 4) ч. 3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Необхідно зазначити, що завдання наказного провадження зводиться до прискорення вирішення справ, предметом яких є вимоги, пов`язані зі стягненням з боржника грошових коштів.

До характерних ознак наказного провадження належать: документальність, тобто наявність письмових доказів, що підтверджують вимоги заявника, які є безспірними, спрощеність та відсутність цивільної процесуальної форми (без виклику та участі сторін).

Підставою для видачі судового наказу є вимога, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

Вказане твердження ґрунтується на положеннях пункту 3) частини третьої статті 163 ЦПК України, яким передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій формі (в тому числі електронній) за якими пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Виходячи з вищенаведеного, приходжу до висновку, що до заяви не додано договір про надання житлово-комунальних послуг з утримання будинку, який був укладений між Комунальним підприємством «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради та боржником ОСОБА_1 .

При цьому, до заяви про видачу судового наказу додано лише Типовий публічний договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який не підписаний а ні заявником, а ні боржником.

З вищезазначеного слід зробити висновок, що до заяви не додано доказів, які б свідчили про безспірність вимог заявника.

Також, згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У поданій заяві про видачу судового наказу вказано, що на даний час, відповідно до рішення Запорізької міської ради № 66 від 07.12.2022 року юридична особа - Комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради (місцезнаходження: 69016, місто Запоріжжя, вулиця Українська, будинок № 29а, ) знаходиться в стані припинення, у зв`язку із реорганізацією шляхом приєднання до Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради (місцезнаходження: 69006, місто Запоріжжя, вулиця Добролюбова, буд. 23а, ).

Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради є повним правонаступником всіх прав та обов`язків Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради.

В той же час, представником заявника до матеріалів заяви про видачу судового наказу не долучено жодного документу, який би підтверджував даний факт.

Отже, суд не може встановити факт, чи дійсно, відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України, заяву про видачу судового наказу подано органом та особою, яким законом надано право звертатись до суду з відповідною заявою.

Згідно пункту 1) ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, вивчивши матеріали заяви, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за вказаною заявою, оскільки заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що заявником не додано до заяви про видачу судового наказу документів, які б підтверджували право заявника на стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової територій, суддя приходить до висновку, що заявнику необхідно відмовити у видачі судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 166, 352, 353, 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Комунальному підприємству «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.О. Яцун