Провадження № 22-ц/812/785/23
У Х В А Л А

05 липня 2023 року м. Миколаїв

справа № 473/965/22

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Тищук Н.О., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Рішенням Баштанського районного від 07 вересня 2022 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що відбуває покарання в місцях позбавлення волі, тимчасово не працює та не має на особовому рахунку коштів, необхідних для сплати судового збору.

До апеляційної скарги додано довідку ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» про те, що станом на 20 березня 2023 року на особовому рахунку ОСОБА_1 наявні кошти у розмірі 25,74 грн.

За приписами підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» апеляційна скарга на рішення суду оплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

У 2022 році розмір судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу складав 992,40 грн. Отже, розмір судового збору, що має бути сплачений за подання апеляційної скарги складає 1 488,60 грн.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі лише за певних умов. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати" судам роз`яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

У зв`язку з цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (пункт 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі "Шишков проти Росії" (Shishkovv. Russia).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах "Княт проти Польщі" ("Kniat v. Poland") від 26 липня 2005 року, "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" ("Jedamski and Jedamska v. Poland") від 26 липня 2005 року).

Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи вище викладене та те, що апелянт ОСОБА_1 відбуває покарання в місцях позбавлення волі, та згідно довідки ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» на особовому рахунку має 25,74 грн., апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 354, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати 1 488, 60 грн. судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук