КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/5965/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/581/22-ц

06 квітня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Осадченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Жука М.В.,у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Відділу приватизації державного житлового фонду та сприяння створення ОСББ Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання відмови у приватизації протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

13 січня 2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до Відділу приватизації державного житлового фонду та сприяння створення ОСББ Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання відмови у приватизації протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що в 1979 році ОСОБА_6 , який є чоловіком ОСОБА_1 , була отримана квартира в будинку АДРЕСА_1 .

Зазначають, що в подальшому перша секція вищезазначеного будинку виявилася аварійною, почала руйнуватися, у зв`язку з чим всі мешканці цієї секції були негайно переселені в шосту секцію державного будинку АДРЕСА_2 . Переселення проводилося відповідними державними органами з умовою, що після ремонту аварійної секції будинку АДРЕСА_1 кожна сім`я матиме право вибору залишитися проживати в будинку АДРЕСА_2 або повернутися в раніше займані ними квартири в будинку АДРЕСА_1 . Після ремонту аварійної секції в будинку АДРЕСА_1 державні органи стали вимагати від усіх відселених раніше мешканців цієї секції будинку переселитися назад в квартири у вказаній секції будинку. Всі жителі, в тому числі й сім`я позивачів, відмовилися повертатися в квартири першої секції будинку АДРЕСА_1 , в яких вони проживали до переселення, та висловили бажання проживати в будинку АДРЕСА_2 , сподіваючись, що умова, з якою їх переселили, буде дотримана.

23.04.1984 року виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 24.01.1984 року було видано ордер № 043507 серія Ж ОСОБА_6 та членам його сім`ї: ОСОБА_1 - дружині та ОСОБА_2 - сину, який дає право на заняття трикімнатної квартири АДРЕСА_3 , загальною житловою площею 41,93 кв.м.

18.03.2021 року ОСОБА_6 , який діяв на підставі довіреності, заповнив на відповідному бланку в приміщенні Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, до структури якої входить Відділ приватизації державного житлового фонду та сприяння створення ОСББ Управління житлового-комунального господарства, та надав весь необхідний пакет документів з метою приватизації квартири АДРЕСА_4 на ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та громадянина України ОСОБА_3 , який є онуком ОСОБА_4 та сином ОСОБА_5 .

Вказують на те, що на зазначену вище заяву про приватизацію квартири 26 березня 2021 року вони отримали відмову на підставі ст. 384 ЦК України. На думку позивачів, зазначена відмоваОболонської районної в місті Києві державної адміністрації, до структури якої входить Відділ приватизації державного житлового фонду та сприяння створення ОСББ Управління житлового-комунального господарства, є незаконною.

З огляду на вище викладене, просили суд визнати протиправною відмову Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у приватизації квартири АДРЕСА_4 в рівних частинах на громадянку України ОСОБА_1 , громадянина України ОСОБА_2 та громадянина України ОСОБА_3 , оформлену у вигляді відповіді "Про результат розгляду звернення" No104-104/П-256-651 від 26.03.2021 року та зобов`язати Оболонську районну в м. Києві державну адміністрацію та Відділ приватизації державного житлового фонду та сприяння створення ОСББ Управління житлово- комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації здійснити дії з приватизації вказаної квартири.

23 червня 2022 року представник Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, до складу якого входить Відділ приватизації державного житлового фонду та сприяння створення ОСББ, ОСОБА_7 подала відзив на позовну заяву та просила відмовити позивачам у задоволенні їх позовних вимог, так як квартира,в якій вони проживають, не віднесена до державного житлового фонду, а тому не може бути приватизована.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2022 року у позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Відділу приватизації державного житлового фонду та сприяння створення ОСББ управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання відмови у приватизації протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 31 січня 2023 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2022 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання відмови у приватизації протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу, що підставою для відмови у приватизації стало те, що квартира АДРЕСА_4 була надана позивачам, як житлове приміщення у будинку житлово- будівельного кооперативу, а тому, з урахуванням вимог ст. 384 ЦК України позивачам було відмовлено у приватизації. Проте, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не звернув увагу, що факт відсутності житлово-будівельних кооперативів за адресою: АДРЕСА_2 (шоста секція) було встановлено рішенням Мінського районного суду міста Києва ще 19.06.1998 року.

Окрім того, у відповіді Оболонської районної в місті Києві державної адміністратрації за №104-104/ОП/П-1281-3488 від 27.08.2019 року зазначено, що за інформацією Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва, яке здійснює експлуатаційне обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 , відсутня інформація щодо існування житлово-будівельного кооперативу (ЖБК), або створення об`єднання співласників багатоквартирного будинку (ОСББ) у вище вказаному житловому будинку.

Вказують на те, що відмовляючи у задоволенні їх позову, суд першої інстанції на зазначені вище обставини уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

30 березня 2023 року представник відповідача Управління житлово- комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Ємельяновва К.Ю., представник відповідача Управління житлово- комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Ємельяновва К.Ю. в структуру якого входить Відділ приватизації державного житлового фонду та сприяння створення ОСББ, подала до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу в якому зазначала, що рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 12 грудня 1983 року № 1994 «Про організацію ЖБК в будинку АДРЕСА_5 організовано ЖБК із закріпленням 36 квартир у даній секції та затверджено списки громадян для вступу до ЖБК за переліком до якого також входить ОСОБА_6 на право отримання трикімнатної квартири у будинку АДРЕСА_2 .

Зазначає, що відповідно до архівного витягу з рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 24 січня 1984 року № 85 «Про вирішення окремих житлових питань по ЖБК «Кристал-15» вирішено секцію № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_2 передати з балансу Управління житлового господарства виконкому Мінської районної Ради народних депутатів на баланс ЖБК «Кристал-15» з наступною видачею ордерів членам ЖБК. У подальшому ОСОБА_6 отримав ордер серії Ж № 043507 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 .

Вказує на те, що рішенням Київської міської ради від 28 липня 2016 року № 861/861 «Про визначення переліків адміністративних послуг, які надаються через центри надання адміністративних послуг в місті Києві» визначено, що оформлення та видача свідоцтва про право власності на житло є адміністративною послугою, яка надається громадянам виключно через центри надання адміністративних послуг.

Посилається також на те, що документи від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відділу приватизації не надходили, що свідчить про те що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не отримували офіційну відмову у приватизації квартири від відповідача.

З огляду на вище викладене, просила суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Котвицький Євгеній Олегович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача Управління житлово - комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Ємельянова К.Ю., в структуру якого входить Відділ приватизації державного житлового фонду та сприяння створення ОСББ, в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації в судове засіданння не з`явився. про день та час слухання справи апеляційним судом повідомлений у встановленому порядку, причин неявки суду не повідомив, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.04.1984 року Відділом по керівництву організації та діяльності ЖБК при Київській міській раді народних депутатів було видано ордер № 043507 Серія Ж на права зайняття ОСОБА_6 разом із членами його сім`ї : ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_3 - син, квартири АДРЕСА_4 .

За інформацією з Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації, у квартирі АДРЕСА_4 зареєстровано місце поживання ОСОБА_1 - з 15.05.1984 року, ОСОБА_2 - з 24.07.1990 року, а ОСОБА_3 -з 17.11.1995 року.

18.03.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про видачу їй та членам її сім`ї свідоцтва про приватизацію квартири АДРЕСА_4 .

На зазначене звернення Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація надала відповідь в якій зазначила, що відповідно до рішення Київської міської ради від 09 вересня 2010 року № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві», розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 вересня 2010 року № 787 «Про організаційно-правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09 вересня 2010 року № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» припинено шляхом ліквідації виконавчий орган Оболонської районної у м. Києві ради (Оболонську районну у м. Києві державну адміністрацію) (без правонаступництва).

Розпорядженням від 30 вересня 2010 року № 787 з 31 жовтня 2010 року утворено Оболонську районну в місті Києві державну адміністрацію.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 10 грудня 2010 року № 1112 "Про питання організації управління районами в м. Києві" житловий будинок АДРЕСА_2 , що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, передано до сфери управління Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації.

Згідно розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 31 січня 2015 року № 41 "Про деякі питання комунального майна територіальної громади міста Києва, що віднесене до сфери управління Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації" зазначений вище будинок закріплено на праві господарського відання без права розпорядження за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва".

Зазначено, що з поданої копії ордера від 23 квітня 1984 року № 043507 серія Ж, вбачається, що квартира АДРЕСА_4 надавалась родині як житлове приміщення у будинку житлово- будівельного кооперативу.

Рішенням Мінського районного суду м. Києва від 19 червня 1998 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано житлово- будівельний кооператив "Кристал-15" не існуючим.

Визнано за ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 права власності в рівних долях на квартиру АДРЕСА_4 .

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2008 року апеляційну скаргу ОСОБА_10 задоволено.

Рішення Мінського районного суду м. Києва від 19 червня 1998 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30 вересня 2008 року позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу приватизації Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, 3-ті особи Державна госпрозрахункова організація "Житло- інвест", Житлово- будівельний кооператив "Кристал- 15", ОСОБА_2 , що діє в своїх інтсересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 про визнання Житлово- будівельного кооперативу "Кристал- 15" не існуючим та визнання за нею і всіма членами її сім`ї права власності на квартиру в порядку приватизації,залишено без розгляду.

11 травня 2021 року на звернення ОСОБА_1 Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація надала відповідь в якій зазначила, що інформація щодо створення та функціонування в будинку за наведеною адресою ЖБК "Кристал-15" в Оболонській районній в м. Києві державній адміністрації відсутня.

Відповідно до довідок АТ "Державний ощадний банк України" ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 операції по приватизації житла за адресою: АДРЕСА_6 не здійснювали.

Рішеням Оболонського районного суду м. Києва від 23 грудня 2008 року, яке було залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2009 року,позов ОСОБА_9 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Оболонська районна у м. Києві державна адміністрація, Комунальне підприєство "Житлосервіс Оболонь", Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про вселення, визначення порядку користування житлом та укладення окремого договору житлового найму задоволено частково.

Вселено ОСОБА_9 в квартиру АДРЕСА_4 .

01 серпня 2022 року Оболонським районним судом м. Києва було витребовано належним чином завірену копію рішеня № 85 виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 24 січня 1984 року.

На виконання вище зазначеного запиту Державний архів м. Києва надав копію рішення виконавчого комітету Київської міської ради № 85 від 24 січня 1984 року відповідно до якого було вирішено секцію АДРЕСА_7 , площею 2069,7 кв.м вартістю 265284,01 карбованців передано з балансу Управління житлового господарства виконкому Мінської районної Ради народних депутатів на баланс Житлово- будівельного кооперативу «Кристал-15».

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Відділу приватизації державного житлового фонду та сприяння створення ОСББ Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання відмови у приватизації протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції посилався на те, що квартира АДРЕСА_4 була надана позивачам , як членам Житлово- будівельного кооперативу " Кристал-15", а тому не відноситься до державного житлового фонду та не підлягає приватизації і тому дії щодо відмови відповідача у її приватизації не можна визнати неправомірними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла.

У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства.

Частинами третьою, п`ятою статті 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин.

Відповідно до вимог статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Тобто, особа, яка бажає скористатись таким правом, звертається до відповідного органу із заявою, до якої додає необхідні документи, а цей орган приймає відповідне рішення, яке у випадку незгоди з ним заявника може бути предметом оскарження в суді.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

За змістом ст. 4 ЖК України жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд.

Житловий фонд включає, зокрема, жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд) та жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів).

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про власність» наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім`ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ (ч. 2 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

За змістом ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на це майно.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що квартира АДРЕСА_4 була надана ОСОБА_6 та членам його родини. Рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради № 85 від 24,01.1984 року було затверджено рішення загальних зборів громадян, що бажають вступити до кооперативу " Кристал-15", протокол від 30 грудня 1983 року № 2 про прийняття членами ЖБК та надання квартир громадянам, де під номером 2.28 зазначений ОСОБА_6 на родину з п`яти осіб ( він, дружина, син, батько дружини, мати дружини) .

Аналізуючи встановлені дійсні обставини справи та надані на їх підтвердження докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно встановив обставини справи , дослідив надані сторонами докази, надав їм вірну правову оцінку, вірно застосував норми матеріального права, які регулюють правовідносини у даній справі та прийшов до правильного висновку, що відмову відповідача у приватизації спірної квартири не можна визнати неправомірною, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги позивачів про неправильність висновку суду першої інстанції щодо правомірності відмови відповідача у приватизації ними квартири АДРЕСА_4 , так як вказана квартира не відноситься до державного житлового фонду, оскільки вона була надана позивачам, як житлове приміщення у будинку житлово- будівельного кооперативу, та що при цьому суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відсутність житлово-будівельних кооперативів за адресою: АДРЕСА_2 (шоста секція) було встановлено рішенням Мінського районного суду міста Києва ще 19.06.1998 року, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, так як вказане рішення суду було скасовано ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2008 року та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30 вересня 2008 року позовну заяву у даній справі було залишено без розгляду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що висновки суду першої інстанції спростовуються інформацією, яка зазначена у відповіді Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації за № 104-104/ОП/П-1281-3488 від 27.08.2019 року, з якої вбачається, що у Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва, яке здійснює експлуатаційне обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 , відсутня інформація щодо існування житлово-будівельного кооперативу (ЖБК), або створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) у вище вказаному житловому будинку, правильності висновків суду не спростовують, так як вказане комунальне підприємство здійснює експлуатаційне обслуговування даного житлового будинку . Вказана квартира була надана позивачам на підставі ордера № 043507 серія " Ж" на підставі рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 24 січня 1984 року № 85. Факт передачі секції № 6 будинку АДРЕСА_2 з балансу Управління житлового господарства виконкому Мінської районної ради народних депутатів на баланс Житлово-будівельного кооперативу " Кристал-15" підтверджується рішення Виконкому Київської міської ради № 85 віл 24.01.1984 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Відділу приватизації державного житлового фонду та сприяння створення ОСББ Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання відмови у приватизації протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції на зазначені вище обставини не звернув увагу та прийшов до помилкового висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню,колегія суддів відхиляє, так як суд в повній мірі дослідив надані сторонами докази та надав їм вірну правову оцінку в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 рокуухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2023 року.

Головуючий: Судді: