Справа №475/240/23
Провадження № 22-ц/812/680/23
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 липня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Калашник А.О.,

за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2023 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Єгоровою Н.І., дата складання повного тексту незазначена, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказував, що він перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 .

Від даного шлюбу вони мають спільну дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю.

Судовим наказом Доманівського районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2017 року з нього на користь відповідача ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

22 квітня 2021 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 . Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судовим наказом Доманівського районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2023 року з ОСОБА_2 на користь відповідачки ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що таким чином з нього стягуються аліменти на утримання двох дітей в розмірі 50% усіх видів його доходів.

У зв`язку із зміною сімейного стану, одруженням, народженням другої дитини, просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2017 року на користь ОСОБА_8 на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_7 до 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2023 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 та на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_7 до 1/3 частини усіх його доходів, тобто зменшивши розмір аліментів до 1/6 частини доходів на кожну дитину.

Стягнуто, щомісяця, з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменти набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто, щомісячно, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, враховуючи зміну сімейного стану відповідача, а саме народження другої дитини, беручи до уваги судові накази про стягнення з позивача аліментів на кожну дитину в розмірі 1/4 частини його доходів, що значно перевищує визначений законодавством розмір аліментів на двох дітей, суд прийшов до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, утримуваних з позивача до 1/3 частини усіх доходів на утримання двох дітей доньки ОСОБА_4 , 2015 року народження та доньки ОСОБА_7 , 2021 року народження.

Беручи до уваги, що у дітей різні мами, розмір аліментів необхідно зменшити до 1/6 частини на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним, тобто таким, що було прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просила його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 .

Зазначає, що позивач почав сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 лише з травня 2022 року. До цього з 2017 року позивач їх не сплачував та не надавав будь-якої матеріальної допомоги. З цих обставин вбачається, що його матеріальне становище навпаки покращилося у травні 2022 року та він почав сплачувати аліменти і навіть погашати заборгованість з аліментів, яка утворилася за п`ять років.

Також посилається на те, що зміна сімейного стану позивача не є самостійною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання нашої доньки ОСОБА_4 , а є лише приводом для розгляду судом такого питання. При вирішенні ж питання про зменшення розміру аліментів, судом першої інстанції, крім встановлення факту зміни сімейного стану позивача, мали бути досліджені та враховані всі обставини, визначені у ст. 182 СК України, з урахуванням яких, суд міг зменшити розмір раніше присуджених аліментів лише у разі, якщо внаслідок зміни сімейного стану сплати позивачем аліментів у раніше встановленому розмірі позбавить його можливості виконувати його зобов`язання з утримання іншої дитини, або поставить його у скрутне матеріальне становище. Жодних доказів, які б давали можливість суду зробити висновок про таке, позивач суду не надав, хоча, виходячи з положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обов`язок доказування таких обставин законом покладається саме на нього.

У відзиві, представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином відповідно до ч. 8 ст.128 ЦПК України., що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частини 1 статті 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).

Згідно зі статтею 5ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_9 , то відповідно рішення суду переглядається апеляційним судом тільки в цій частині.

Рішення суду першої інстанції ОСОБА_3 не оскаржує, а відтак в цій частині не є предметом апеляційного перегляду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_2 та ОСОБА_10 перебували у шлюбі з 14 березня 2015 року, який розірвано рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 08 лютого 2018 року (а.с.28).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.41.

Судовим наказом Доманівського районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2017 року у справі №475/1257/17 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 стягнуто аліменти, щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.12).

ОСОБА_10 після реєстрації 05 листопада 2019 року шлюбу з ОСОБА_11 змінила прізвище на ОСОБА_12 ( а.с.29).

22 квітня 2021 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 ( а.с.15).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.14).

Судовим наказом Доманівського районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2023 року у справі №475/202/23 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.13).

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу та на утримання якої судовим наказом Доманівського районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2023 року стягнуто аліменти у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) до її повноліття.

Задовольняючи позовні вимоги та зменшуючи розмір стягнутих аліментів до 1/3 частини усіх доходів на утримання двох дітей доньки ОСОБА_4 , 2015 року народження та доньки ОСОБА_7 , 2021 року народження, суд першої інстанції виходив із зміни сімейного стану позивача, а саме народження другої дитини та враховував судові накази про стягнення з позивача аліментів на кожну дитину в розмірі 1/4 частини його доходів, що значно перевищує визначений законодавством розмір аліментів на двох дітей.

З таким висновком суду першої інстанції, в його оскаржуваній частині, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з огляду на наступні обставини.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, саме ОСОБА_2 , звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, повинен довести обставини, які мають істотне значення, та є для нього перешкодою для сплати аліментів у встановленому раніше розмірі.

Суд першої інстанції у порушення вищевказаних вимог закону не звернув уваги на те, що народження дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів та не врахував те, що ОСОБА_2 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану після винесення Доманівським районним судом Миколаївської області 14 грудня 2017 року судового наказу про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 , у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постановах від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19,від 28 травня 2021 року №715/2073/20.

До того ж, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Позивачем не надано суду довідки з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків стосовно себе, а відтак є неможливим з`ясувати загальний рівень доходу позивача з 2017 року по час звернення його до суду з цим позовом.

Між тим, із матеріалів справи вбачається, що позивач з часу видання судового наказу від 14 грудня 2017 року та по квітень 2022 року мав заборгованість по аліментам у розмірі 114 660 грн.70 коп., а станом на 1 квітня 2023 року (майже за рік) ним сплачено заборгованість і залишок становить 6054 грн.28 коп. Отже, вищенаведене не є свідченням погіршення його майнового стану.

Таким чином, ОСОБА_2 належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про наявність підстав для зменшення розміру аліментів не надано, а тому підстави для задоволення таких позовних вимог до ОСОБА_1 відсутні.

Апеляційний суд також виходить з того, що встановлений судовим наказом від 14 грудня 2017 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення погіршення майнового стану платника аліментів, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_1 - дочки ОСОБА_4 , 2015 року народження, та суперечитиме їх інтересам.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до пунктів 1, 3-4 частини 1 та абзацу 2 частини 2 статті 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За приписами частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною 1 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги сплатила судовий збір в сумі 1610 грн.40 коп.

Отже, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати, понесені за подання апеляційної скарги в розмірі 1610 грн.40 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2023 року в частині вирішення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 05 липня 2023 року.