Провадження № 2/761/1803/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л.. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Сергій Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Під час вивчення матеріалів вказаної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ЦПК України.

02 вересня 2022 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва, заяву залишено без руху і надано строк для усунення недоліків.

Проте, заявник у строк, встановлений судом, вказані в ухвалі суду недоліки не усунув, подав клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв`язку з неможливістю його сплати у такій значній для позивача сумі та надати доступ до правосуддя.

Вивчивши матеріали позову та додані до нього додатки, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі, за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

При зверненні до суду з вимогою про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору, особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження обставин, які слугують підставами, передбаченими чинним законодавством, для задоволення клопотань такого змісту. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У клопотанні про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні підтверджуючі даний факт докази. Такими доказами можуть бути, зокрема, документи, що підтверджують заборгованість перед іншими особами, документи про стягнення заборгованості з позивача в межах виконавчого провадження тощо.

У п.29 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, ОСОБА_1 заявляє про неможливість сплати судового збору у розмірі, встановленому чинним законодавством України.

Разом з тим, будь - які докази на підтвердження таких доводів заявником не надано.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Однією із основних засад судочинстава є рівність усіх учасників судового процесу перед законом, відповідно до приписів ст. 129 Конституції України.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги відсутність доказів, які б дали можливість застосувати положення ст. 8 Закону України «Про судовий збір», приходжу до висновку щодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 136, 260, 261,353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя