ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2484/23 Справа № 216/1861/22 Суддя у 1-й інстанції - Цимбалістенко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

за участю секретаря Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 216/1861/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про захист прав споживачів,

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Кривбасводоканал»,

на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року,

встановив:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (далі за текстом КП «Кривбасводоканал») про захист прав споживачів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 з 16 листопада 2018 року.

Після того, як вона стала власником квартири, їй стало відомо, що на особовому рахунку на її ім`я обліковується заборгованість за період до 16 листопада 2018 року в сумі 6104,42 гривень.

04 січня 2022 року вона звернулася до відповідача КП «Кривбасводоканал» із заявою про виключення з особового рахунку заборгованості попередніх власників, однак її звернення було проігноровано.

Оскільки вона фактично не отримувала від відповідача послуги водопостачання по квартирі до 16 листопада 2018 року, не була споживачем послуг та їй в добровільному порядку було відмовлено у виключені боргу попередніх власників з особового рахунку, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Просила зобов`язати КП «Кривбасводоканал» виключити з обліку по особовому рахунку на ім`я ОСОБА_1 за квартирою АДРЕСА_1 заборгованість попередніх власників квартири за період до 16 листопада 2018 року в сумі 6 104, 42 гривень.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до КП «Кривбасводоканал» про захист прав споживачів задоволені. Зобов`язано КП «Кривбасводоканал» виключити з обліку по особовому рахунку на ім`я ОСОБА_1 за квартирою АДРЕСА_1 заборгованість попередніх власників квартири за період до 16 листопада 2018 року в сумі 6104,42 гривень. Стягнуто з КП «Кривбасводоканал» на користь держави витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 гривень.

В апеляційній скарзі КП «Кривбасводоканал», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому, що позивач обрав невірний спосіб захисту. Скасування заборгованості з оплати комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості.

Посилається, що зміна власника приміщення, за яким обліковується послуга, не є підставою виключення заборгованості за особистим рахунком, який закріплено за певною адресою за якою надаються комунальні послуги. Наявність заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення по особовому рахунку на квартиру, що утворилася з вини попереднього власника, не порушує законних прав та інтересів нового власника. Судом не досліджено той факт, що при укладенні договору купівлі-продажу позивачка могла та повинна була передбачити можливі наслідки приймання у власність нерухомого майна.

Ігноруючи практичну необхідність та правову доцільність дослідження судом актуальної судової практики, судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та долучення до матеріалів справи копії рішення Довгинцівського районного суду міста Кривогу Рогу по справі № 211/195/22 від 31 жовтня 2022 року, чим на думку скаржника, порушені права відповідача.

Посилається, що поза увагою суду першої інстанції також залишилось те, що сам факт наявності заборгованості колишнього власника квартири на особовому рахунку не порушує права та інтереси позивачки та таких обставин доведено не було.

Також зазначає, що не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо розподілу судових витрат, оскільки оскаржуване судове рішення не відповідає вимогам чинного законодавства і має бути переглянуто в апеляційній інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду Степаненко В.В., який діє в інтересах КП «Кривбасводоканал», доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав та просив її задовольнити.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлена про час та місце розгляду справи. Подала заяву з проханням розглянути справу без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга КП «Кривбасводоканал» підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, виходив з того, що заборгованість в сумі 6104,42 гривень нарахована позивачу безпідставно, є заборгованістю попередніх власників квартири, зазначених у довідці № 484 від 15 вересня 2022 року, яка виникла до моменту придбання квартири позивачкою, адже право власності на квартиру позивачка набула на підставі договору купівлі-продажу від 16 листопада 2018 року і до цього моменту не була споживачем послуг КП «Кривбасводоканал» за вказаною адресою, відповідно, і не отримувала таких послуг, тому дії КП «Кривбасводоканал» щодо переведення на неї заборгованості за період до 16 листопада 2018 року є неправомірними і порушують її права, як споживача послуг. Також суд першої інстанції виходив з того, що вимога ОСОБА_1 про зобов`язання КП «Кривбасводоканал» виключити з обліку по її особовому рахунку заборгованість попередніх власників квартири за період до 16 листопада 2022 року є обґрунтованою та відповідає критеріям ефективного судового захисту, оскільки задоволення такої вимоги відновлює порушені права позивача та встановлює між сторонами правову визначеність, яка полягає у підтвердженні відсутності заборгованості позивача перед відповідачем.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що діяв на час підписання договору купівлі-продажу квартири, споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені у статті 11 ЦК України.

Поняття зобов`язання та підстави його виникнення визначені у статті 509 ЦК України.

Відповідно до зазначеної правової норми зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16 листопада 2018 року. Право власності було зареєстровано державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. 16 листопада 2018 року.

Також встановлено, що КП «Кривбасводоканал» зверталось до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Кривбасводоканал» заборгованості по сплаті за послуги централізованого постачання холодної води за адресою: квартира АДРЕСА_1 , що утворилась за період з 01 грудня 2019 року по 30 червня 2021 року в сумі 5 959,14 гривень, 3% річних в сумі 120,58 гривень, втрат від інфляції в сумі 401,12 гривень.

04 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до КП «Кривбасводоканал» із заявою, в якій просила, серед іншого, про виключення з особового рахунку заборгованості попередніх власників по особовому рахунку на ім`я ОСОБА_1 за квартирою АДРЕСА_1 за період до 16 листопада 2018 року у сумі 6104,42 грн.

Позивач посилається на те, що від відповідача відповідь не отримувала.

Відповідно листа КП «Кривбасводоканал» № 1833 від 08 лютого 2022 року, адресованого на ім`я ОСОБА_1 , по особовому рахунку квартири АДРЕСА_1 є заборгованість, яка, станом на 16 листопада 2018 року, становить 6 357,68 гривень, за період з 17 листопада 2018 року по 31 грудня 2021 року станом на 01 січня 2022 рахується заборгованість в сумі 231,85 гривень; загальна заборгованість станом на 01 січня 2022 року обліковується в сумі 6589,53 гривень. Списання будь-яких сум заборгованості є правом, а не обов`язком підприємств, які надають послуги, крім того списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги законодавством не передбачено.

Згідно розрахунку суми боргу з початку його виникнення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: квартира АДРЕСА_1 , заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення з квітня 2014 року по листопада 2018 року складає 6 104,42 гривень, тобто заборгованість виникла до набуття позивачем права власності на квартиру.

Відповідно ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діяла на час підписання договору купівлі-продажу, тобто станом на 16 листопада 2018 року, передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.

Частиною 2 статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник.

При цьому, договір купівлі-продажу від 16 листопада 2018 року, згідно з яким позивачка стала власником спірної квартири, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні).

Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.

Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права міститься у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року по справі № 686/6276/19, який колегія суддів враховує відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, які мають значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи вказані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.п «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Кривбасводоканал» залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 05 квітня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста