Справа № 716/102/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2023 Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого - судді Пухарєвої О.В.,

за участю секретаря - Кульки О.М.

позивачки- ОСОБА_1 ,

представника позивачки- ОСОБА_2 ,

відповідача- ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Кадубовецької територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_4 , в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 , Кадубовецької територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, третя особа без самостійних заявлених вимог на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, в якій просить визнати недійним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 752950, виданий 23.05.2006 на підставі рішення 19 сесії ХХІV скликання Хрещатицької сільської ради від 25.09.2005 на ім`я ОСОБА_3 та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 732158400:02:003:0002, розташованої в с.Хрещатик Заставнівського району Чернівецької області, яка зареєстрована за ОСОБА_3 в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав.

В обґрунтування вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 , який до смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_5 разом із ним в одному будинку проживала його донька ОСОБА_1 .

За життя ОСОБА_5 отримав у власність земельну ділянку площею 0,5016 га, що розташована на території Хрещатицької сільської ради згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧВ №001637 від 19.07.2002. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,2491 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,2525 га.

За життя ОСОБА_5 , а саме 02.07.1999 склав заповіт, яким зробив розпорядження щодо свого майна, а саме: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, свій житловий будинок, земельну ділянку, яка належить до нього і все те, що буде належати йому по праву на день смерті заповів своїй дочці ОСОБА_1 .

Житловий будинок та земельну ділянку до нього, які зазначені в заповіті ОСОБА_5 відчужив за життя позивачці на підставі договору дарування. Отже, після смерті ОСОБА_5 залишилась спадщина, до якої входять земельні ділянки, що призначені для ведення особистого селянського господарства, які вона бажає успадкувати .

Однак приватним нотаріусом Малітовською Т.М. в усній формі відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки виявлено, що земельна ділянка № НОМЕР_1 розміром 0,0998 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства зареєстрована на належить на праві власності іншій особі - ОСОБА_3 , а не її померлому батькові ОСОБА_5 .

Так, 23.05.2006 відповідачу ОСОБА_3 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,2205 га для ведення особистого селянського господарства (ділянка 1- 0,9009 га, ділянка 2- 0,1296 га) та присвоєно кадастрові номера : :02:003:0002 та :02:002:0006). Однак земельна ділянка 1, площею 0,0909 га для ведення особистого селянського господарства з 2002 року на праві власності належить первісному власнику ОСОБА_5 . У зв`язку із наведеним вважає, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЮ №752950 виданий 23.05.2006 на ім`я ОСОБА_3 є неправомірним (недійсним) та підлягає скасуванню в судовому порядку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали повністю, обґрунтували його вищенаведеним.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовчому засіданні позов визнав частково, а саме в частині скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого на його ім`я, що стосується земельної ділянки, площею 0,0909 га під кадастровим номером 732158400:02:003:0002, що розташована на території с.Хрещатик. В судовому засіданні 15.06.2023 відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував про скасування спірного Державного акту про його право власності в цілому, в тому числі на земельну ділянку площею 0,1296 га під кадастровим номером 732158400:02:002:0006.

Представник відповідача - Кадубовецької сільської ради в судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві просить справу розглядати у їх відсутності, позов визнає повністю.

Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, в подані до суду заяві просить справу розглядати у їх відсутності.

У відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України в судовому засіданні 15.06.2023 суд постановив ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачами позову в повному обсязі та продовжив судовий розгляд, оскільки таке визнання позову щодо скасування спірного Державного акта на земельну ділянку в цілому порушує право власності відповідача ОСОБА_6 на правомірно набуту ним частину земельної ділянки, яка не належить до об`єкту спору, а саме земельної ділянки площею 0,1296 га під кадастровим номером 732158400:02:002:0006.

В судове засідання, призначене на 30.06.2023 позивачка, її представник та відповідач ОСОБА_3 не з`явилися. В поданій до суду заяві представник позивачки просив провести судове засідання без його участі та позивачки. Також представник позивачки звернувся до суду із письмовою заявою про закриття провадження в справі в частині позовних вимог, а саме: щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер 732158400:02:003:0002, розташованої в с.Хрещатик Заставнівського району Чернівецької області, яка зареєстрована за ОСОБА_3 в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Із врахуванням неявки сторін в судове засідання, 30.06.2023 фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не проводилася.

Ухвалою суду від 30.06.2023 закрито провадження у даній цивільній справі в частині зазначеної вимоги щодо скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав, у зв`язку із відмовою представника позивачки від частини заявлених вимог.

В іншій частині позовних вимог, суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області встановлено факт родинних відносин як доньки та батька між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16-17). ОСОБА_5 до смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_5 разом із ним в одному будинку проживала його донька ОСОБА_1 (а.с.12).

За життя ОСОБА_5 , а саме 02.07.1999 склав заповіт, яким зробив розпорядження щодо свого майна, а саме: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, свій житловий будинок, земельну ділянку, яка належить до нього і все те, що буде належати йому по праву на день смерті заповів своїй дочці ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧВ №001637 від 19.07.2002 ОСОБА_5 отримав у власність земельну ділянку площею 0,5016 га, що розташована на території Хрещатицької сільської ради на підставі рішення сьомої сесії XXII скликання від 22.03.1996 Хрещатицької сільської ради. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,2491 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,2525 га.

Як вбачається з Державного акту та технічної документації по виготовленню зазначеного державного акту, ОСОБА_5 на праві власності належать земельні ділянки, загальною площею 0,5016 га в с. Хрещатик Заставнівського району Чернівецької області, згідно з планом: ділянка 1 (1) - для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,2491 га, ділянка 1(2) для ведення особистого селянського господарства 0,0139 га, ділянка 2 - для ведення особистого підсобного господарства 0,0998 га; ділянка 3 для ведення особистого підсобного господарства - 0,1388 га. Даний державний акт отримано в період паперової реєстрації без зазначення в Державному земельному кадастрі кадастрового номера та координат розміщення поворотних точок (а.с.23-24).

Житловий будинок, який зазначений в заповіті ОСОБА_5 відчужив за життя позивачці на підставі договору дарування від 19.07.2002. Зазначене вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.11.2012, яке ОСОБА_1 отримала на підставі рішення виконкому Хрещатицької сільської ради взамін договору дарування від 19.07.2002, згідно якого остання набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Отже, після смерті в ОСОБА_5 залишилась спадщина, до якої входять земельні ділянки, належні спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧВ №001637 від 19.07.2002, які позивачка ОСОБА_1 бажає успадкувати .

Однак приватним нотаріусом Малітовською Т.М. в усній формі відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки виявлено, що земельна ділянка № НОМЕР_1 розміром 0,0998 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства зареєстрована та належить на праві власності іншій особі - ОСОБА_3 , а не її померлому батькові ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що 23.05.2006 відповідачу ОСОБА_3 на підставі рішення 19 сесії XXIV скликання Хрещатицької сільської ради від 25.09.2005 було видано Державний акт на право власності на землю серії ЯБ № 752950, а саме на земельну ділянку площею 0,2205 га для ведення особистого селянського господарства (ділянка 1- 0, 0909 га, ділянка 2 - 0,1296 га) та присвоєно відповідні кадастрові номера: :02:003:0002 та :02:002:0006).

Однак земельна ділянка НОМЕР_2 площею 0,0909 га для ведення особистого селянського господарства з 2002 року на праві власності належить первісному власнику ОСОБА_5 . У зв`язку із наведеним позивачка вважає, що Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий 23.05.2006 на ім`я ОСОБА_3 є неправомірним (недійсним) та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Отже предметом спору в даній цивільній справі є визнання недійним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 752950, виданого 23.05.2006 на підставі рішення 19 сесії ХХІV скликання Хрещатицької сільської ради від 25.09.2005 на ім`я ОСОБА_3 . Позивачка звернулася до суду із такою позовною вимогою з метою захисту, порушеного відповідачами ОСОБА_3 та Хрещатицькою сільською радою її права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , якому належала спірна земельна ділянка площею 0,0909 га для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧВ №001637 від 19.07.2002.

Вирішуючи цивільний спір за даною позовною вимогою суд приймає до уваги наступні приписи законодавства.

Приписами ч.1 ст. 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Окрім цього, частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно ч.2 ст.373 ЦК України - право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі -ЗК України) ( чинного станом на дату виникнення спірних правовідносин) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За приписами ч. 2, п. а) ч. 3 ст.116 ЗК України (у редакції, що була чинною на час видачі відповідачу оспорюваного державного акта) набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання в користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Згідно з ч. 5 ст. 116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України ( у редакції, що була чинною на час видачі відповідачу оспорюваного державного акта) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

З огляду на вищенаведені положення закону громадянин може порушувати питання про одержання ним безоплатно у власність чи в користування земельної ділянки, яка є вільною, тобто такою, що не перебуває у власності чи в користуванні іншої особи.

Надання громадянину в користування чи у власність земельної ділянки, що вже перебуває у власності або у користуванні іншої особи, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому ЗК України.

Таким чином, завідомо безпідставним є ініціювання громадянином питання про одержання ним у власність чи в користування земельної ділянки, яка не є вільною.

Проте, як встановлено судом, на час видачі відповідачу ОСОБА_3 . Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 752950 від 23.05.2006 в с. Хрещатик її частина площею 0,0909 га не була вільною, оскільки перебувала у власності батька позивачки ОСОБА_5 , на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧВ №001637 від 19.07.2002. Зазначені обставини визнані сторонами в даній цивільній справі та у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування,

розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Таким чином, за вищенаведених обставин, суд вважає, що порушене право позивачки підлягає судовому захисту. Проте враховуючи, що фактично до предмету спору входить лише частина належної відповідачу ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0002, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №752950, виданого відповідачу 23.05.2006 на підставі рішення 19 сесії ХХІV скликання Хрещатицької сільської ради від 25.09.2005 на земельну ділянку площею 0,2205 га щодо посвідчення права власності останнього на частину вказаної земельної ділянки, а саме: земельної ділянки площею 0,0909 га з кадастровим номером :02:003:0002. Тому позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст.ст. 15, 21, 373 ЦК України, ст.ст. 81, 116, 118, 155 ЗК України, керуючись ст.ст. 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 752950, виданий ОСОБА_3 23.05.2006 на підставі рішення 19 сесії ХХІV скликання Хрещатицької сільської ради від 25.09.2005 на земельну ділянку площею 0,2205 га за кадастровими номерами: :02:003:0002 площею 0,0909 га та :02:002:0006 площею 0,1296 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Хрещатик Заставнівського району Чернівецької області в частині посвідчення права власності ОСОБА_3 на частину вказаної земельної ділянки, а саме: земельну ділянку площею 0,0909 га з кадастровим номером :02:003:0002.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін по справі:

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_1 ,

Представник позивачки - Павчук Святослав Іванович, адвокат, орден на надання правничої (правової) допомоги від 19.01.2023;

Відповідачі:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області 18.01.2001, житель АДРЕСА_2 ;

Кадубовецька територіальна громада в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, с.Кадубівці вул. Михайловського, 2 Чернівецького району Чернівецької області;

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, вул. Героїв Майдану,194а м.Чернівці Чернівецького району Чернівецької області .

Повний текст рішення складено 10.07.2023

Суддя О.Пухарєва