Справа №: 343/1269/23
Провадження №: 2/0343/384/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 липня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мікрокредит", про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 29.05.2023 звернулась до суду з позовом, сформованого в системі «Електронний суд» , в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 16.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 28236, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКРОКРЕДИТ» заборгованості в сумі 92281,62 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКРОКРЕДИТ» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 858,88грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 16.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 28236, про стягнення з позивачки на користь відповідача, заборгованості в розмірі 92281,62 грн.

На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатівим О.Л. було відкрито виконавче провадження № 67051808 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.05.2023 в порядку забезпечення позову, зупинено стягнення за виконавчим написом нотаріуса від 16.09.2021, зареєстрованим в реєстрі за № 28236 про стягнення з позивачки грошових коштів в сумі 92281,62 грн, а також зупинено стягнення з позивачки витрат виконавчого провадження в сумі 500,00 грн і основної винагороди приватного виконавця в сумі 9228,16 грн в межах виконавчого провадження № 67051808; заборонено проводити будь-які утримання грошових коштів з рахунків, відкритих у банківських установах на ім`я позивачки, грошових коштів із заробітної плати та інших доходів позивачки, а також заборонено вчиняти будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 67051808 до пред`явлення позовної заяви ОСОБА_1 про визнання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, на час розгляду справи за відповідним позовом і до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі за відповідним позовом.

Позивачка вважає, що вищезазначений виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідний перелік затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами " новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин»

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5).

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат», підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5).

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Відтак, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 7.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 16.09.2021, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14.

Між позивачкою та відповідачем нотаріально посвідчений договір не укладався, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2020р. у справі № 158/2157/17.

В той же час будь-якого розрахунку боргу, а також підтверджуючих наявність боргу документів позивачці направлено не було.

Будь-яких претензій щодо виконання грошових зобов`язань на користь відповідача позивачці також не направлялось.

Позивачкою взагалі не визнається наявність заборгованості перед відповідачем.

До того ж, як вбачається зі змісту виконавчого напису, його вчинено стосовно заборгованості за період з 13.02.2018 по 7.09.2021, тобто частково поза межами позовної давності, що є неприпустимим в силу ст.88 Закону України «Про нотаріат».

Вказане в сукупності свідчить про те, що видаючи спірний виконавчий напис, нотаріус формально підійшов до вчинення вказаної нотаріальної дії та не перевірив факту саме: безспірності вимог відповідача (з належним підтвердженням, яким не може бути проста вказівка на це у відповідній заяві стягувана), без чого видача виконавчого напису є законодавчо неможливою, а також не дотримався встановленої законом процедури видачі виконавчого напису.

З урахуванням наведеного сума, стягнута з позивачки нотаріусом за спірним виконавчим написом, не є безспірною та позивачкою не визнається, а сам виконавчий напис вчинено без дотримання вимог та умов, визначених ст.88 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню (а.с.1-7).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.05.2023 зупинено стягнення за виконавчим написом нотаріуса від 16.09.2021, зареєстрованим в реєстрі за № 28236 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 92281,62 грн, а також зупинено стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження в сумі 500,00 грн і основної винагороди приватного виконавця в сумі 9228,16 грн в межах виконавчого провадження № 67051808, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатівим Олексою Любомировичем; заборонено проводити будь-які утримання грошових коштів з рахунків, відкритих у банківських установах на ім`я ОСОБА_1 , грошових коштів із заробітної плати та інших доходів ОСОБА_1 , а також заборонено вчиняти будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 67051808 до пред`явлення позовної заяви ОСОБА_1 про визнання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, на час розгляду справи за відповідним позовом і до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі за відповідним позовом (а.с.11-15).

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом.

Представник позивача адвокат Гуревич М.Г. (копія ордеру серії АН №1163471 а.с.10), в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом. В Долинський районний суд поступила заява, згідно якої представник позивачки просить розглянути справу за його відсутності, та за відсутності позивачки. На позові наполягає в повному обсязі, та просить його задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.39-41) .

Представник відповідача ТОВ «МІКРОКРЕДИТ» в судові засідання на виклики не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду про розгляд справи (а.с.37) та рекомендоване повідомлення про врученняпоштового відправлення (а.с.38). У встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву представником відповідача не надано.

Враховуючи те, що представником відповідача ТОВ «МІКРОКРЕДИТ» , у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів .

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і в порядку, встановлених законом.

Порядок та умови вчинення виконавчого напису нотаріусом передбачені ст.ст.87-88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012 за № 282/20595, (з наступними змінами) та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 (з наступними змінами).

Відповідно до положень ст.88 Закону України «Про нотаріат» , нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Пп. 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

Характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за якими вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості за кредитом.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статтей 15, 16, 18 ЦК України, статтей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17, який враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин згідно вимог ч.4 ст.263 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 підтвердила вказаний правовий висновок Верховного Суду.

Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Як встановлено судом, 16.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 28236, яким запропоновано звернути стягнення з громадянки України , якою є ОСОБА_1 , яка є боржником за Кредитним договором № 9543 від 28.08.2017 укладеним з ТОВ «Мікрокредит» заборгованості за Кредитним договором №9543 від 28.08.2017 .

Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 13.02.2018 по 07.09.2021. Сума заборгованості становить 91931,62 грн, що складається з :

прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 12601,97 грн;

прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 79329,65 грн.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату в розмірі 350,00 грн, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника. на користь стягувача становить 92281,62 грн ( а.с.21).

У подальшому, 06.10.2021 на підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатівим О.Л. відкрито виконавче провадження № 67051808. Крім того, постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатівим О.Л., стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 9228,16 грн (а.с. 22-23).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 , посилається на те, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та недотримався умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, підстави виникнення зазначеної заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався.

Представником відповідача не подано належних та допустимих доказів, що при вчиненні напису нотаріус отримав від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту , здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо) та рішення суду, яким задоволено позов ТОВ "МІКРОКРЕДИТ" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості в сумі 91931,62 грн, не долучено доказів про належне повідомлення позивачки про заборгованість за Кредитним договором №9543 від 28.08.2017, укладеного між ТОВ "МІКРОКРЕДИТ" та ОСОБА_1 та про наявність вимог (претензій) до неї у відповідача за кредитним договором, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ " МІКРОКРЕДИТ" зазначений у написі є безспірним.

Також суду не надано доказів того, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису була надана письмова вимога ТОВ " МІКРОКРЕДИТ" про наявність в позивачки заборгованості.

У матеріалах справи відсутні копії заяви та додатків до неї, з якими відповідач звертався до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Відповідачем не подано до суду жодних доказів на спростування доводів позивачки.

Тобто, з установлених судом обставин справи не вбачається, що звертаючись до нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису, відповідач, з метою підтвердження наявності заборгованості позивачки надав, з урахуванням положень Переліку документів, належні докази на підтвердження безспірності заборгованості боржника та нотаріально посвідченого договору, на підставі якого така заборгованість нарахована.

В матеріалах справи відсутні будь-які документи, що входять до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Наведені обставини вказують на те, що розмір заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивачка заперечила наявність заборгованості та підстави її виникнення , що являється достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 , відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, якою було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

Оскаржений позивачкою виконавчий напис вчинений нотаріусом 16 вересня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, таким чином, в момент вчинення спірного виконавчого напису 16.09.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, згідно з позицією, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 , вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 141, 258, 259, 265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мікрокредит", про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню-задоволити .

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 16.09.2021, зареєстрований у реєстрі за №28236, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мікрокредит" заборгованості в розмірі 92281,62 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мікрокредит"на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 429,44 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мікрокредит"на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору за подання позову в розмірі 429,44 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду .

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач : Товариство з обмеженою відповідальністю «МІКРОКРЕДИТ», , вул.Автозаводська,24, кор. 2, офіс 412 м.Київ, 04074.

Суддя Долинського районного суду В.А.Тураш