Справа № 303/2066/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 липня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача - Кожух О.А.,

суддів - Готри Т.Ю., Собослоя Г.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 березня 2023 року, постановлену суддею Курах Л.В., про відмову у видачі судового наказу у справі №303/2066/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту активну електричну енергію,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ТОВ «Закарпаттяенергозбут» звернулося до суду із заявою та просило видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 , адреса реєстрації (проживання): АДРЕСА_1 , суму заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 8841,36 грн та 268,40 грн у відшкодування судового збору.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду від 30.03.2023 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту активну електричну енергію - відмовлено.

На дану ухвалу подало апеляційну скаргу ТОВ «Закарпаттяенергозбут». Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що ОСОБА_1 , якому здійснюється постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом фактичного споживання електричної енергії за вказаною адресою, що підтверджується загальною карткою споживання за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритого на Боржника. Споживачем ОСОБА_1 відмови від приєднання до такого договору подано не було, а відтак, сторони взяли на себе певні права та обов`язки, в тому числі й щодо постачання електричної енергії за вказаною адресою, що, на думку скаржника, є місцем виконання договору. Вказує, що ч.3 ст.163 ЦПК України не передбачено до заяви про видачу судового наказу надавати документ, який би підтверджував право власності на будинок. Звертає увагу, що в даному випадку заявник у своїй заяві не посилався на підтвердження обставин, що стосуються права власності на будинок чи факту проживання у ньому ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а вказував на наявність обов`язку боржника, на якого відкрито особовий рахунок, та який фактично користується послугами за вказаною адресою, сплатити за надані послуги з постачання електричної енергії на підставі нормативно-правових актів, які регулюють питання про надання цих послуг.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу (п.1 ч.1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції, виходив з того, що згідно відповіді, наданої суду на запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 , встановлено, що останній за вказаною в заяві про видачу судового наказу не проживає, натомість зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, матеріали справи не містять жодних доказів, які підтверджують право власності ОСОБА_1 на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , чи факт проживання у такому боржника в період виникнення заявленого розміру заборгованості, а саме з липня 2021 року по лютий 2023 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно з статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з вимог ч.ч. 1-3 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

Згідно з ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 6 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що боржник є власником будинку або проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість, згідно довідки №1602/06-23/03 від 24.03.2023, виданої Чинадіївською селищною радою (Обавський старостинський округ) Мукачівського району Закарпатської області, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6 зворот). Такі ж дані щодо місця реєстації ОСОБА_1 отримані апеляційним судом з Єдиного демографічного реєстру (а.с.30).

Колегія суддів звертає увагу, що ТОВ «Закарпаттяенергозбут» у апеляційній скарзі зазначає ще іншу адресу місця реєстрації боржника, що викликає сумніви щодо можливого споживання електричної енергії боржником за вказаною у заяві про видачу судового наказу адресою. Так, у заяві про видачу судового наказу було зазначено адресу місця реєстрації (проживання): АДРЕСА_1 , натомість в апеляційній скарзі вказано адресу місця реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 (а.с.10).

Таким чином, заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст 163 ЦПК України, зокрема, щодо місця проживання боржника ОСОБА_1 .

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» - залишити без задоволення.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 липня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: