Справа № 190/1141/22
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
12.04.2023 року смт. Покровське
Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - Лукінова К.С.,
При секретарі Копиці С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, вказуючи на те, що з 07.02.2015 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 . Згідно рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2016 року було стягнуто з нього аліменти на користь відповідачки на утримання дитини в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.02.2016 року і до досягнення донькою повноліття. На момент винесення цього рішення з нього вже були стягнуті аліменти на ОСОБА_4 , 2011 року народження в розмірі частини з всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ІНФОРМАЦІЯ_2 він одружився, а ІНФОРМАЦІЯ_3 в нього народився син ОСОБА_5 . З урахуванням викладених обставин він не має в даний час можливості забезпечити трьох дітей належним рівнем життя та просить суд зменшити розмір аліментів до 1/6 частини.
Відповідачка ОСОБА_2 подала заяву в якій заперечувала проти позову та зазначила, що дійсно за рішенням суду з позивача на її користь стягнуто аліменти в розмірі частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача. Вона вважає, в позові слід відмовити, оскільки в неї народилася дитина і вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, просить прийняти рішення без її присутності. Крім того, позивач не завжди відповідально та чесно ставиться до сплати аліментів і має заборгованість з їх сплати. На період її декретної відпустки просила відмовити в позові.
В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, направили заяви про розгляд справи в їх відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено наступне:
Згідно копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2016 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі чатсини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.02.2016 року і до досягнення донькою повноліття.
Згідно копії рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2013 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2013 року і до досягнення донькою повноліття.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 уклав 14.03.2017 року шлюб з ОСОБА_9 .
Згідно копії довідки № 6/1/89 від 29.08.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 працює у ІНФОРМАЦІЯ_8 військовослужбовцем і розмір його доходу з травня 2022 року по серпень 2022 року становить 52131,13 грн.
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 04.12.2020 року, ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_10 .
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , її батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .
Згідно копії довідки КЗО «СЗШ № 32» № 41 від 13.03.2023 року, ОСОБА_12 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 24.11.2022 року.
Згідно копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 № 10855від 23.03.2023 року, він має заборгованість зі сплати аліментів перед ОСОБА_13 за період з квітня 2018 року по лютий 2023 року в розмірі 44642,62 грн.
Крім цього, сам по собі факт наявності трьох неповнолітніх дітей у позивача не свідчить про погіршення чи зміну майнового стану позивача.
Однак, враховуючи те, що кожна дитина має право на належний рівень утримання, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не може перевищувати частини його заробітку чи доходу, а наявність двох рішень судів про стягнення з позивача аліментів в розмірі по частині на кожну дитину (доньок ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ) і являють собою від всіх видів доходу на двох дітей, не залишає коштів для належного утримання дитини ОСОБА_5 , аліменти на утримання якого стягнуті не були, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу він має сина ОСОБА_16 2017 року народження, а тому на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд приходить до висновку про те, що відповідно судових рішень про стягнення аліментів на утримання доньок ОСОБА_14 та ОСОБА_15 розмір аліментів не відповідає вимогам сімейного законодавства, та його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні трьох дітей, буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_8 - сина ОСОБА_16 , 2017 року народження, та не суперечитиме інтересам всіх трьох дітей.
Крім цього, в ході розгляду справи відповідачка зазначала, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною від іншого шлюбу. З огляду на вивчені судом докази, суд приходить до висновку про те, що позивач не має відношення до нового шлюбу відповідачки та не має утримувати відповідачу до досягнення її дитиною від нового шлюбу певного віку.
Крім того, враховуючи надану позивачем копію довідки про доходи, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів без зміни їх розміру на дітей ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не надасть змоги належного утримання сина ОСОБА_16 , оскільки розмір доходу позивача є занизьким.
Таким чином, суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки належними та допустимими доказами позивачем підтверджено зміну його сімейного стану - народження третьої дитини від іншого шлюбу.
Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду у справі № 760/9783/18-ц, у справі № 565/2071/19, у справі № 715/2073/20.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76, 77, 78,89, 259 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ) на підставі рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2016 року у справі №189/265/16-ц на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 з частини на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано 17.04.2023 року.

Суддя: К.С. Лукінова

12.04.2023