Справа № 754/4873/23
У Х В А Л А

Іменем України

14 квітня 2023 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі від заробітку боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з квітня 2023 року до повноліття дитини та відповідні суми за попередні періоди (за серпень, вересень, листопад, грудень 2022 року, січень, лютий 2023 року).

Відповідно до ст. 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається з прохальної частини заяви про видачу судового наказу, заявниця просить, окрім іншого, стягнути «відповідні суми за серпень, вересень, листопад, грудень 2022 року, січень, лютий 2023 року», однак стягнення заборгованості за конкретні періоди не може бути вирішено в порядку наказного провадження.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу. При цьому, згідно ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, з огляду на наведені положення закону, оскільки подана заява про видачу судового наказу, серед іншого, містить частину вимог, щодо стягнення аліментів за минулий період, які не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, то суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 163,165,166 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів (і за попередній період) з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон