Провадження № 2/201/92/2023
УХВАЛА

щодо питання про допуск представника

06 липня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо допуску представника позивача у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори, треті особи: П`ята дніпропетровська державна нотаріальна контора, Державна реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним, усунення від права на спадкування за заповітом та за законом,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори, треті особи: П`ята дніпропетровська державна нотаріальна контора, Державна реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним, усунення від права на спадкування за заповітом та за законом.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Батмановою В.В. від 31 січня 2023 року заявлено у справі самовідвід. Цивільну справу № 201/12358/15-ц (провадження № 2/201/92/2023) передано до канцелярії суду для визначення складу суду в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України для визначення судді.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 лютого 2023 року, головуючим по справі визначено суддю Наумову О.С.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Наумової О.С. від 06.02.2023р. вказану справу прийнято до розгляду, вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначене проведення підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні відповідачем ОСОБА_3 поставлене питання щодо повноважень представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , який не є професійним адвокатом, а здійснює представництво на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Позивач вважав, що відсутні підстави для допуску ОСОБА_5 до участі у справі.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 у підготовчому засіданні пояснив що він має право представляти інтереси у даній справі ОСОБА_2 на підставі довіреності, оскільки у перехідних положеннях Конституції України визначена можливість здійснювати представництво в сумі у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 06.07.2023р. надійшла заява про вирішення питання щодо його допуску як представника позивача без його участі.

З`ясувавши думки учасників справи, дослідивши у відповідній частині матеріали справи, суд приходить до такого правового висновку.

Встановлено, що 10.08.2015р. ОСОБА_2 була видана ОСОБА_5 довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Кейтельгіссер О.М. строком дії до 10.08.2018р., у т.ч. на представництво в судах (а.с. 168 т. 1).

02.08.2017р. ОСОБА_2 була видана ОСОБА_5 довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Царінною Н.І. строком дії до 02.08.2020р., у т.ч. на представництво в судах (а.с. 157 т. 4).

25.08.2020р. ОСОБА_2 була видана ОСОБА_5 довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського МНО Царінною Н.І. строком дії до 25.08.2023р., у т.ч. на представництво в судах (а.с. 241 т. 5).

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_5 здійснює представництво ОСОБА_2 упродовж всього розгляду справи.

Провадження у справі не було закрите, однак здійснювався автоматичний перерозподіл справи внаслідок різних причин закінчення повноважень судді, заявлення самовідводів.

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих положень розділу 6 Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» та постанови Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року № 2 (Голос України, № 225 (6730) від 1 грудня 2017 року) ЦПК України в новій редакції набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Цивільним процесуальним кодексом України, який діяв на момент початку розгляду справи судом була відсутня така правова категорія як «малозначні справи». Даний термін було запроваджено Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України» № 2147-19 від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Згідно положень ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, на момент пред`явлення позову чинним на той час Цивільним процесуальним кодексом України не було передбачено визнання судом справ малозначними та їх віднесення до такої категорії.

Відповідно до п. 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, що діє після 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 2 ст. 15 ЦПК України (у редакції 2017 року) передбачено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України (у редакції 2017 року) представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом ч. 4 ст. 62 ЦПК України (у редакції 2017 року) повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Дана справа стосується права на спадщину і спадкування, а тому в силу положень п. 1 ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України має розглядатися у загальному провадження (не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження), а тому не відноситься до категорії малозначних справ.

Поряд із цим, приписами закону «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 №1401-VIII, що набрав чинності 30.09.2016р., Конституцію доповнено ст. 131-2, в якій передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді в трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів і референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Крім того, законом №1401-VIII розд. XV «Перехідні положення» Конституції доповнено п. 16-1, у пп. 11 якого визначено, що представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у ВС та судах касаційної інстанції здійснюється з 01.01.2017р.; у судах апеляційної інстанції з 01.01.2018р.; у судах першої інстанції з 01.01.2019р.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01.01.2020р.

Представництво в суді в провадженнях, розпочатих до набрання чинності законом №1401-VІІІ, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Із системного аналізу наведених положень чинного законодавства випливає, що представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 Конституції здійснюється виключно адвокатами в судах апеляційної інстанції з 01.01.2018р.

Якщо провадження розпочате до 30.09.2016р., то представництво в судах апеляційної інстанції може здійснюватися представниками, які не мають статусу адвоката.

Аналогічні позиції наведені у ряді постанов Верховного Суду, до прикладу постанова Верховного Суду від 31.08.2020р., у справі № 200/14466/19-а, постанова Верховного Суду від 17.10.2018р. у справі № 2-1911/09, постанова Верховного Суду від 15.04.2020р. у справі справа № 200/11296/16-ц

Провадження у даній справі розпочате ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ходаківського М.П. від 03 серпня 2015 року (а.с. 23 т. 1), і тому представництво в суді першої інстанції може здійснювати представник, які не мають статусу адвоката.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що представником позивача у даному випадку може бути ОСОБА_5 , який не має статусу адвоката.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 №1401-VIII, ст.ст. 64, 260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Вважати ОСОБА_5 представником позивачки ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

Роз`яснити, що підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначаються Цивільним кодексом України. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 10 липня 2023 року.

Суддя О.С. Наумова