Провадження № 2/761/8862/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року суддя Шевченківського районний суд міста Києва Романишена І.П., дослідивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2023р.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04.08.2023р. позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Вищезазначену ухвалу суду направлено на електронну адресу позивача 04.08.2023р., зазначену в позовній заяві, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Також вказану ухвалу суду було доставлено 04.08.2023р. до електронного кабінету позивача, про що в матеріалах справи наявна довідка.

Суд вважає, що направлення вказаної ухвали суду на електронну адресу та електронного кабінету позивача, є належним повідомленням, що узгоджується з ч.5 ст.14, ч.5 ст.272 ЦПК України.

Станом на 12.09.2023р., з урахування строку поштового обігу документів на виконання ухвали суду від 04.08.2023р. від позивача на адресу суду не надходило, та із заявою про поновлення (продовження) строку на усунення недоліків позовної заяви позивач до суду не зверталася.

Суд, враховує рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, в яких ЄСПЛ вкотре було підкреслено, що право на суд не є абсолютним та вказано, що "якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити перетворити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним".

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності ,так й самої процесуальної поведінки сторони провадження ,та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву у разі якщо позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви.

Відтак, оскільки ухвала про залишення без руху позовної заяви, позивачем не виконана, приходжу до переконання, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 259-261, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - повернути позивачу з усіма доданими до позову документами.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА