Справа № 191/1989/23
Провадження № 2-н/191/203/23
У Х В А Л А

іменем України

30 червня 2023 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Порошина О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію відповідно дост.160-164,168 ЦПК України,-

В С Т А Н О В И В:

12.05.2023 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за спожиту електричну енергіюза період з 01.05.2020 року по 31.12.2022 року у сумі 39 383 (тридцять дев`ять тисяч триста вісімдесят три) грн. 56 коп. та судового збору в сумі 268,40 грн.

ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» в заяві про видачу судового наказу посилається на те, що заявник здійснював постачання електричної енергії за адресою боржника з 01.05.2020 року по 31.12.2022 року, який не належним чином виконував свої зобов`язання, не здійснював оплату за спожиту електроенергію, тому у нього перед ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» виникла заборгованість за спожиту електричну енергію за цей період у сумі 39 383 (тридцять дев`ять тисяч триста вісімдесят три) грн. 56 коп. Заявник просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» вказаної заборгованості.

Розглянувши надані матеріали, суд доходить висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Із заяви та доданих до неї документів, вбачається, що заявник просить стягнути з боржника ОСОБА_1 , заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.05.2020 року по 31.12.2022 року у сумі 39 383 (тридцять дев`ять тисяч триста вісімдесят три) грн. 56 коп.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦПК України).

Так з поданої до суду заяви про видачу судового наказу вбачається, що стягувач зазначає період виникнення боргу з 01.05.2020 року по 31.12.2022 року у сумі 39 383 грн. 56 коп.

З вимогою до суду звернувся 12.05.2023 року, поштова кореспонденція до суду з даними вимогами скерована від 04.05.2023 року.

Таким чином заявник звернувся з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише у порядку позовного провадження за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при постановлені судового наказу буде порушено право боржника щодо застосування позовної давності.

Наведені обставини вказують на наявність спору про право.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З поданої суду заяви і долучених до неї документів вбачається наявність обставин, що за правилами п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу, оскільки заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження.

Частиною ч. 2 ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст.165,166,167,354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцять) днів з дня її складення та підписання суддею.

Суддя О. О. Порошина