441/117/22 2/441/58/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2023 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді: Яворської Н.І.

за участі: секретаря судового засідання: Цап І.М.

представника позивача: адвоката Лемехи Р.І.,

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Городоцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) про визнання батьківства та зобов`язання видати нове свідоцтво, -

В С Т А Н О В И В :

20.01.2022 позивач звернувся до Городоцького районного суду Львівської області з позовом про визнання його батьком дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у місті Львів, Львівської області, Україна, зобов`язати Городоцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 за № 1445 від 26.09.2019, який складений Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, та записати батьком дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина Франції, змінивши прізвище дитини « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » та зобов`язати Городоцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) видати нове Свідоцтво про народження дитини.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що у шлюбі з відповідачкою не перебував, проте ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився спільний син ОСОБА_3 , який був зареєстрований в органах РАЦС на підставі ч.1 ст.135 СК України.

З матір`ю дитини (відповідачкою) був знайомий з січня 2018 року і провели разом в Парижі два тижні, після чого вона повернулась в Україну, а він до неї навідувався. Спочатку проживали у м.Рівне, на початку 2019 року відповідачка повідомила його, що вагітна. У квітні 2019 вона переїхала в м.Львів, де винаймала квартиру, а він перераховував кошти по 410 Євро, відповідачка зі старшим сином були повністю на його утриманні. Для створення кращих умов для спільної дитини яку чекали, в червні 2019 року придабали будинок в АДРЕСА_1 . В серпні 2019 за місяць до народження дитини він змушений був повернутись у Францію, відповідачка народила сина і зареєструвала його на підставі ч.1 ст.135 СК України. За сина, він перерахував їй 10000 Євро для придбання автомобіля.

Вона пояснювала, що якщо батько іноземець та шлюб між батьками дитини не зареєстрований, дитину вона реєструє на своє прізвище.

Позивач наголошує, що з наведених причин у свідоцтві про народження спільної дитини в графі « прізвище » вказано: ОСОБА_4 .

Позивач мотивує, що дитина є їх спільною, він та син між собою знайомі. Дитина знає свого біологічного батька, тому бажає встановити кровну спорідненість.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

25.01.2022 позов залишено без руху.

18.02.2022 надійшла до суду заява про усунення недоліків, позовні вимоги уточнено, також направлено клопотання позивача про призначення судово-генетичної експертизи.

25.05.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідачці запропоновано подати протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, відзив на позовну заяву.

Відповідачка відзиву не подала.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав та мотивів викладених у позовній заяві та підтверджених доказами, а також висновком експертизи.

Позовні вимоги просить суд задовольнити.

Відповідачка позов визнала, підтвердила, що народила сина від позивача, він є батьком їх спільної дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент народження сина позивач був відсутній, тому записала батька дитини згідно вимог ч.1 ст.135 СК України. Батьківство підтверджено висновком експертизи, позивач спілкується з сином. Просить позов задовольнити і визначити прізвище дитини подвійне « ОСОБА_5 »

Третя особа Городоцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) в судове засідання представника не забезпечила, заяв, клопотань не подали.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками у свідоцтві про народження вказано батько: ОСОБА_6 , громадянин України, у графі мати - ОСОБА_1 , громадянка України (а.с.8 т.1).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що сторони позивач ОСОБА_7 та відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 придбали у спільну часткову власність по кожен, будинок АДРЕСА_1 (т.1 а.с.45-48).

Згідно висновку судово-генетичної експертизи батьківство ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дитини ОСОБА_3 підтверджено на 99.999 %

Також суду надано на дослідження фотознімки на яких зображено ОСОБА_2 і новонародженого, а в подальшому малолітнього ОСОБА_3 (т.1 а.с.14,16, 66-68).

Мотиви суду.

Щодо визнання батьківства.

За нормативним змістом норми частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вимогами статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Нормативними правилами частини 2 та 3 статті 5 Сімейного кодексу України закріплено, що Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; або за рішенням суду (стаття 125 Сімейного кодексу України).

Імперативними приписами статті 128 Сімейного кодексу України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства також може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу.

Нормативне тлумачення статті 128 Сімейного кодексу України свідчить про те, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог Цивільного процесуального закону України.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Проте суд враховує те, що жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, останній оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Як вбачається із доказів у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали разом, мали спільний побут та фактично створили сім`ю без реєстрації шлюбу. У подальшому в останніх народилася спільна дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На переконання суду, досліджені під час судового засідання докази надають достатній підстави стверджувати про біологічне батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина Франції, щодо дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.

Враховуючи те, що визнання батьківства необхідне для возз`єднання сім`ї дитини та батька, суд приходить до висновку, що визнання батьківства перебуває в якнайкращих інтересах дитини. Відтак позовні вимоги в цій частині підставні та підлягають задоволенню.

Щодо внесення змін до актового запису про народження дитини.

За правилами підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року за № 52/2, із відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Виходячи зі змісту пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року за № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793 (далі: Правила), рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін.

Нормативними приписами пункту 2.16.4 Розділу II Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу (пункт 2.18 Правил).

Нормою статті 134 Сімейного кодексу України закріплено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статтях 126 Сімейного кодексу України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Верховний Суд роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (постанова Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц).

Охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і має метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні. Державна політика у цій сфері ґрунтується на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Оскільки, судом встановлено біологічне батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина Франції, щодо дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, суд знаходить правові підстави для задоволення позовних вимог у частині внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_3 №1445 від 26 вересня 2019 року, який складений Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Городоцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) де у графі «батько» вказати: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Франції, змінивши прізвище дитини « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 »

Видача свідоцтва про народження дитини є похідним.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Франції, батьком дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у місті Львів, Львівської області, Україна.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 за №1445 від 26.09.2019, який складений Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, та записати батьком дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Франції, змінивши прізвище дитини « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.09.2023.

Адреси сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , e-meil: ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Яворська Н.І.