справа № 489/6611/21 провадження №2/489/755/23
РІШЕННЯ

Іменем України

12 квітня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Ткаченко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з ообмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР» про визнання кредитного договору недійним

встановив:

У жовтні 2021 року позивач, через свого представника адвоката Голубченка Д.К., звернулась до суду з позовом в якому просить визнати недійсним з моменту кладення кредитний договір від 14.01.2020 № , укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 ; стягнути з ТОВ «ФК «ЦФР» на користь позивача судові витрати в розмірі 5908,00 грн., які складаються з 908,00 грн. судового збору та 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що в січні 2021 року на адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевича С.В. про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2021 ВП № 64310370 з примусового виконання виконавчого напису приватного виконавця Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від31.10.2020 зареєстрованого в реєстрі за № 90849.

З даної постанови позивачу стало відомо, що у неї виникла та існує заборгованість перед ТОВ «ФК «ЦФР» в розмірі 18590,84 грн.

Враховуючи той факт, що позивач не мала жодних цивільно-правових відносин з відповідачем та не укладала з ним жодного договору позики чи кредиту, в лютому 2021 року позивач звернулася із відповідною заявою до Відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївської області про вчинення кримінального правопорушення за статтею190 КК України. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021 за № 0000010.

19.05.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою про визнання кредитного договору недійним, закриття виконавчого провадження та скасування заборгованості.

В червні 2021 року позивач отримала листа ТОВ «ФК «ЦФР» від 03.06.2021 № 323, яким її повідомили, що Товариством проведено внутрішнє розслідування за викладеним в її заяві фактом та за результатами розслідування направлено заяву до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області. Цим листом відповідач надав позивачу копію кредитного договору № , копію паспорту кредиту, копію заяви-анкети на отримання кредиту та інших послуг.

З вказаного листа позивачу стало відомо, що нібито між нею та відповідачем було укладено кредитний договір від 14.01.2020 № , за яким ОСОБА_2 отримала у позику грошові кошти в розмірі 14003,50 грн.

Посилаючись на наведені обставини позивач звернулася до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07.10.2021 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 01.02.2022 відмовлено ТОВ «ФК «ЦФР» в зупиненні провадження у справі до вирішення в судовому порядку питання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Ухвалою суду від 10.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 12.04.2023, сторони повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У поданій до суду письмовій заяві представник позивача просив розглянути справу за його відсутності і відсутності позивача та задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач причини неявки суду не повідомив та правом на дання відзиву не скористався.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Копією укладеного кредитного договору № від 14.01.2020 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_3 підтверджується, що остання отримала кредит в розмірі 14003,50 грн. на строк 18 (без зазначення періоду).

Відповідно до пункту 1.4 кредитного договору, отримані позичальником кредитні кошти підлягають неврахуванню за наступними реквізитами: ФОП ОСОБА_4 9150,00 грн.; ПАТ «Страхова компанія «ТАС» - 2000,00 грн., ТОВ «Смарт-Лікар» -1200.00 грн., ПАТ «Страхова компанія «ТАС» - 823,50 грн., ПАТ «Страхова група «ТАС» - 650,00 грн.

Позивач вказує на те, що в січні 2021 року на її адресу надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевича С.В. про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2021 ВП № 64310370 з примусового виконання виконавчого напису приватного виконавця Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 31.10.2020 зареєстрованого в реєстрі за № 90849. З даної постанови їй стало відомо про заборгованість в розмірі 18590,84 грн., яка рахується за нею перед ТОВ «ФК «ЦФР» (постанова виконавця та виконавчий напис додані до позову).

Згідно доданої до позову постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2021 зазначено: «боржником - ОСОБА_5 ; дата та народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ».

04.02.2021 за заявою позивача ОСОБА_6 , яка просила вжити заходів до невстановленої особи, яка в період часу з 10.01.2020 по 04.02.2021 скористалася її анкетними даними та шахрайським шляхом оформила кредит на її ім`я, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2021 за № 0000010 внесені відомості про реєстрацію кримінального правопорушення за частиною першою статті 190 КК України.

19.05.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою про визнання кредитного договору недійним, закриття виконавчого провадження та скасування заборгованості.

В червні 2021 позивач отримала листа ТОВ «ФК «ЦФР» від 03.06.2021 № 323, яким її повідомили, що Товариством проведено внутрішнє розслідування за викладеним в її заяві фактом та за результатами розслідування направлено заяву до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області для порушення кримінального провадження.

Також відповідачем позивачу були надані копії кредитного договору № , паспорту кредиту, заяви-анкети на отримання кредиту та інших послуг та документів про особу позичальника.

Із досліджених судом копій документів вбачається, що позичальником в кредитному договорі вказано ОСОБА_7 .

В розділі 3 «Реквізити та підписи сторін» кредитного договору в графі позичальником вказано « ОСОБА_2 ; адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ».

Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4473007 та Заява-анкета на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» містить аналогічні дані про особу позичальника, її ідентифікаційний код та адресу проживання.

З фотокопії паспорту серії НОМЕР_2 вбачається, що його видано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Миколаїв. Паспорт видано Новобузьким РВ УМВС України в Миколаївській області 23.02.2013. Згідно відбитки штампу реєстрації місцем поживання вказано адресу: АДРЕСА_1 з 20.07.2009.

Доданою до відповіді відповідача копією картки платника податків від 02.09.2015 підтверджується, що ОСОБА_8 присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Дані про свою особу позивач підтвердила копією паспорту серії НОМЕР_2 , який оформлено на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження смт.Казанка, Казанківський район, Миколаївська область. Паспорт видано Новобузьким РС УДМС України в Миколаївській області 03.09.2015. Згідно відбитки штампу реєстрації місцем поживання вказано адресу: АДРЕСА_2 з 11.10.2009.

Згідно наданої позивачем картки платника податків, виданої Новобузьким відділенням Баштанської ОДПІ 18.09.2015, ОСОБА_1 присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Таким чином, наданні позивачем письмові докази на підтвердження своєї особи є відмінними від паспортних даних особи позичальника, за винятком дати народження, імені та по-батькові і ідентифікаційного номеру.

ОСОБА_10 невідповідність особи, фото якої міститься в паспорті позичальника, наданому відповідачем, є і від фото позивача в паспорті останньої.

Також відмінними є зображення позичальника, яке міститься на фото Паспорта кредиту, від зображення позивача на фото в паспорті останньої.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За положеннями частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини першої статті 638 ЦК України договір є укладений, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Судом встановлено, що паспортні данні позичальника є відмінними від паспортних даних позивача, за винятком деяких відомостей, включає і відмінності фотозображення позичальника. Які надано відповідачем, та позивача.

Суд погоджується з доводами позивача про не підписання нею кредитного договору та інших документів при його оформленні (паспорту кредиту та заяви-анкети на отримання кредитних коштів) позичальником в якому вказано ОСОБА_1 , прізвище якої є відмінними від відомостей позивача, в тому числі паспортних донних останньої (місця народження, реєстрації проживання, органу та дати видачі паспорту) з паспортними даними позичальника.

Заволодіння кредитними коштами невстановленою особою підтверджується, як реєстрацією кримінального провадження за заявою позивача, так і відповіддю відповідача від 13.06.2021 № 323, з якої слідує, що ТОВ «ФК «ЦФР» було проведено службове розслідування за результатами якого направлено заяву до поліції для порушення кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи наявні у справі докази, які є достатніми, суд приходить до висновку про недійсність кредитного договору № від 14.01.2020, укладеного з ТОВ «СК «ФЦР», оскільки його укладено не позивачем ОСОБА_1 , а тому укладення цього договору не відповідало внутрішній волі останньої та було відсутнє вільне волевиявлення на вчинення таких дій з її боку, а тому позов підлягає задоволенню шляхом визнання кредитного договору недійсним.

Вимога в частині визнання недійсним кредитного договору з моменту укладення, є зайвою, оскільки визнання правочину недійсним не породжує жодних юридичних наслідків з моменту його вчинення, що передбачено частиною першою статті 215 ЦК України.

Так як позов задоволено повністю, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір розмірі 908,00 грн.

Позивач просила стягнути з відповідача 5000,00 грн. витрат понесених на правничу допомогу.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами за результатами розгляду справи.

За положеннями частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Між тим, позивачем вимог частини третьої статті 137 ЦПК України не дотримано та не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому суд не вбачає підстав для стягнення таких витрат з відповідача.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати кредитний договір від 14.01.2020 № , укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 недійсним.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.)

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду можу бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», , вул. Сім`ї Прахових,50-б,3-1 поверх.

Повний текст судового рішення складено 12.04.2023.

Суддя І.В.Коваленко