Справа № 159/5214/21 Головуючий у 1 інстанції: Панасюк С. Л.
Провадження № 22-ц/802/710/23 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 30 вересня 2016 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 .

Позивач зазначала, що у шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого з відповідача на її користь на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 серпня 2018 року стягуються аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а також син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач також вказувала, що малолітній син ОСОБА_4 перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, участі у його вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Відповідач ОСОБА_2 є працездатним, має заробіток та може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того вважає, що оскільки малолітня дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, тому вона має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трирічного віку.

Ураховуючи наведене, позивач ОСОБА_1 просила суд стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09 вересня 2021 року і до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , покликаючись на неправильну оцінку судом зібраних доказів та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов її позов задовольнити повністю.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач не подавав.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження та без повідомлення учасників справи.

За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у цій справі є 04 липня 2023 року - дата складення повного судового рішення.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі з 30 вересня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 11липня 2017 року (а.с.5). На даний час сторони проживають окремо, шлюб між ними не розірваний.

Відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 24 лютого 2021 року (а.с.6).

Відповідач також є батьком малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого з відповідача на користь позивача на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 серпня 2018 року стягуються аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (а.с.7).

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , як батько малолітньої дитини, яка перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 , матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Згідно з приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як передбачено ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що обов`язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття покладено на її батьків. Аліменти за позовом одного із батьків, з яким проживає дитина, присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, і мають бути достатніми для її гармонійного розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Отже, частково задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання позивача у розмірі 1/12 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, суд першої інстанції врахував вимоги зазначених вище норм матеріального права, встановлені обставини справи, зокрема, що відповідачем вже сплачуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і прийняв законне і справедливе рішення на підставі наданих позивачем доказів.

За таких обставин, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалене судом першої інстанції рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим.

Наведені позивачем ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи щодо невідповідності рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, спростовуються вищенаведеними висновками суду першої інстанції, встановленими у справі обставинами і не впливають на законність рішення суду.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції, є подібними доводам, які викладені у позовній заяві, мотивована відповідь на які надана судом першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя

Судді: