печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Новака Р.В.,

при секретарі судового засідання - Бурячок А.І.,

справа №522/15402/15-ц

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива»

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач із позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову, відповідно до поданої згодом уточненої позовної заяви, зазначив, що 03.09.2014 між сторонами було укладено договір банківського вкладу №341791. 26.05.2015 позивачем було подано до відповідача на виконання доповідної записки № 868 на перерахування коштів отримувачу ОСОБА_1 в сумі 21000,00 грн. з відсотковою ставкою. У зв`язку з затримкою перерахування коштів отримувачу ОСОБА_2 була надіслана відповідь 28.01.2015, в якій було вказано, що банк планує повністю розрахуватись з позивачем протягом 20 днів, але позивач отримав останні кошти 18.03.2015, і повідомив, що була нестача коштів в різницю 0,01 коп. і замість обіцяної суми у 5000,00 грн. 05.02.2015 було виплачено лише 4000,00 грн. Позивач повідомив, що у виписці банку від 14.07.2015 вказана дата повернення депозиту не відповідає даті на чекові, і що вказана сума, а саме 21 тис. грн. була виплачена не повністю, а частинами. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути із ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» на користь ОСОБА_1 за несвоєчасну виплату грошових коштів за період з 27.01.2015 по 10.03.2015 за договором банківського вкладу № 341791 від 03.09.2014 наступні суми: пеню (подвійна ставка НБУ) - у сумі 98613,68 грн.; інфляційні витрати - у сумі 25,24 грн.; 3 % річних - у сумі 74,22 грн. А також, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі - 100000,00 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.01.2016, вказана справа на підставі пункту 2 частини 1 статті 116 ЦПК України, передана на розгляд до Печерського районного суду міста Києва та передана на розгляд судді 19.01.2017.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від 20.01.2017 справу за вказаним позовом прийнято до провадження судді.

03.12.2018 через канцелярію суду представник відповідача подав відзив на позов, в якому зазначив, що так як розпочалась процедура тимчасової адміністрації в банку, тому до правовідносин, які склалися між сторонами, застосовуються спеціальні норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Повідомив, що на підставі вищевказаногозакону (ч.5 ст. 36) нарахування неустойки (штрафів, пені) інших фінансових (економічних) за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів, а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час простроченння виконання грошових зобов`язань,а отже вказані вимоги позивача є абсолютно безпідставними. На момент звернення до суду та по теперішній час ліквідація банку ще не закінчена, що підтверджується офіційною інформацією, що розміщена в публічному доступі на сайті ФГВФО та в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Право позивача на отримання його грошових коштів як на дату його звернення до суду так і на даний час не може вважатися порушеним, а отже позов заявлено передчасно, оскільки право позивача на отримання грошових коштів від ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» не порушено.

13.12.2018 до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просив стягнути із ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» на користь ОСОБА_1 за несвоєчасну виплату грошових коштів за період з 27.01.2015 по 10.03.2015 за договором банківського вкладу № 341791 від 03.09.2014 наступні суми: пеню (подвійна ставка НБУ) - у сумі 98613,68 грн.; інфляційні витрати - у сумі 25,24 грн.; 3 % річних - у сумі 74,22 грн. А також, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі - 100000,00 грн.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від 13.12.2018 визначено порядок розгляду справи та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2021 справа передана для розгляду судді Новаку Р.В. у зв`язку зі смертю судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_3

Ухвалою суду від 08.10.2021 у справі за вказаним позовом відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 31.01.2023 у справі за вказаним позовом закрито підготовче засідання та призначено до розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явився. 15.03.2023 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

В судове засідання представник відповідача не з`явився. Про дату та час судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив.

Таким чином, суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності учасників процесу, оскільки останні про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, та з метою швидкого та повного розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановивши зазначені обставини, дійшов до наступних висновків.

03.09.2014 між сторонами було укладено договір банківського вкладу №341791.

Позивачем було подано до відповідача на виконання доповідної записки № 868 від 26.01.2015 на перерахування коштів отримувача ОСОБА_1 в сумі 21000 грн. з відсотковою ставкою 20 відсотків річних, що вказана в п.2 Договору банківського вкладу №341791 від 03.09.2014. Строк повернення вкладу 26.11.2014. Договір пролонгується автоматично, тобто до 26.11.2015.

У відповіді регіонального директора Одеського РУ від 28.01.2015 було вказано, що банк планує повністю розрахуватися з позивачем протягом 20 днів, але позивач повідомляє суд, що отримав останні кошти 10.03.2015, тобто з нестачею коштів в різницю 0,01 коп. і замість обіцяної суми у 5000,00 грн. 05.02.2015 було виплачено лише 4000,00 грн.

Судовим розглядом встановлено, що листом за вих. № 43 від 28.01.2015 Банк «Фінансова ініціатива» повідомив позивача про те, що у зв`язку зі складною фінансово-економічною ситуацією, спричиненою втратою майна та активів банку в окупованій території України та в зоні проведення АТО, зростанням після лютого 2014 курсу іноземних валют до національної валюти України, у банку виникли труднощі з виконанням своїх зобов`язань перед вкладниками та відповідно, зважаючи на недостатність ліквідних коштів, спричинило неможливість своєчасного виконання своїх зобов`язань, втому числі перед ОСОБА_2 .

Так, на підставі постанови Правління Національного банку України від 23.06.2015 № 408 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.06.2015 року прийнято рішення № 121 про запровадження з 24.06.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до 23.10.2015 включно.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» запроваджено строком на 3 місяці з 24.06.2015 по 23.09.2015 включно.

10.09.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 167 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива», яким строк здійснення тимчасової адміністрації в Банку подовжено на один місяць до 23.10.2015 включно.

В день закінчення строку тимчасової адміністрації 23.10.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 193 «Про делегування повноважень тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива».

Також 04.11.2015 прийнято рішення № 200 з такою самою назвою «Про делегування повноважень тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21.05.2019 № 352-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.05.2019 № 1268, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива», та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням повноважень ліквідатора банку ПАТ «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива», визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: 1) здійснює повноваження органів управління банку; 2) приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; 4) вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, оновлює інформацію, що міститься у Кредитному реєстрі Національного банку України; 5) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 6) заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; 7) передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, що підлягають обов`язковому зберіганню; 8) здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону; 9) здійснює відчуження активів та/або зобов`язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом; 10) повертає ініціатору переказу кошти, що надійшли на кореспондентський рахунок банку для зарахування на поточні рахунки клієнтів банку або для виплати переказів протягом процедури ліквідації до дня відкриття банком накопичувального рахунка в Національному банку України (крім коштів, призначенням платежу за якими є погашення зобов`язань перед банком).

Порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затверджено Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2017 № 3711.

Так, відповідно до ч.1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Так, ч.1 ст. 42 ЦПК України зазначено, що у спорах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частиною 3 ст. 58 ЦПК України зазначено, що юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц, у справі №727/1561/16-ц від 15.05.2019.

Так, 23.06.2015 було прийнято рішення № 121 про запровадження з 24.06.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» до 23.10.2015 включно, тобто повноваження тимчасового адміністратора банку делеговано уповноваженій особі Фонду, тому на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд звертає увагу, що за визначенням п.4 ч.1 ст. 23 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вкладник- фізична особа (у томі числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Згідно зі ч. 2, 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Таким чином, суд вважає, що позивач звернулась до суду з вимогами до неналежного відповідача.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до частин першої-четвертої, восьмої статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

При цьому, Закон не передбачає підстав та порядку поновлення цього строку, визнання поважними причин пропуску такого строку тощо.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Так, відомості про початок процедури ліквідації банку були опубліковані в газеті «Голос України» № 96 (7102) від 24.05.2019 на офіційному сайті Фонду.

У даному оголошенні Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, крім іншого, повідомив, що вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування в газеті «Голос України» даного оголошення.

Проте, позивач не повідомив суд та не надав доказів, чи було подано ним таку кредиторську вимогу.

А тому, в розумінні вимоги вищевказаної норми закону, кредиторська вимога позивача вважається погашеною.

Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до п.11 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009, суд, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторін, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, має мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З врахуванням зазначених обставин справи, суд прийшов до висновку, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач скористався наданим йому Законом правом та звернувся в установленому ним порядку до Фонду з вимогою щодо повернення вкладів. Окрім цього, позивачем пред`явлено позовні вимоги до неналежного відповідача, оскільки Банк «Фінансова Ініціатива» перебуває у стані ліквідації, а отже не може бути стороною у справі та немає самостійної процесуальної дієздатності, а відтак у спірних правовідносинах є неналежним відповідачем.

Таким чином, суд прийшов до висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Разом з цим, суд звертає увагу позивача, що в разі скасування рішення про ліквідацію банку, остання не позбавлена права звернутись в позовному порядку до банку про повернення суми вкладів.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 2, 26, 45, 49 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ЗУ «Про банки та банківську діяльність» та керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Р.В. Новак