Справа № 548/416/23
Провадження № 2/548/224/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2023 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Коновод О.В.

за участю секретаря судового засідання Манжос Т.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хоролу в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання частково недійсним рішення 19 сесії другого скликання Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 30 грудня1993 року

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання частково недійсним рішення 19 сесії другого скликання Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 30 грудня1993 року , просив:

-визнати частково недійсним Рішення 19 сесії другого скликання Вишняківської сільської ради, Хорольського району Полтавської області від 30 грудня 1993 року про безоплатну передачу у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель розміром 0,08 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовував тим, що він ОСОБА_1 , на підставі Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року став власником 2/3 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Також отримав право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,25 га , розташовану за адресою.: АДРЕСА_1 з цільовим призначення для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства .

На підставі Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2021 року став власником 1/3 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що разом становить, що позивач став власником всієї частини житлового будинку. Для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями у власності знаходиться земельна ділянка розміром -0,25 га.,для обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,08 га, для ведення особистого підсобного господарства -0,17 га.

В жовтні 2022 року позивач намагався оформити земельну ділянку для реєстрації її в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та при виготовленні технічної документації вияснилось що земельна ділянка розміром 0,08 га оформлена з порушення так як під час її приватизації 30 грудня 1993 року були допущені помилки, тоді не існувала точна зйомка земельної ділянки що унеможливлює правильно встановити межу з сусідами, а також інші помилки з цим пов`язані.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, прохав суд розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, протягом строку, встановленого судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами підготовчого судового провадження має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Оцінка суду.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.

В п. 33 рішення від 27 жовтня 1993 р. у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands) Європейський суд з прав людини вказав, що рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента, а в п. 63 рішення від 23 червня 1993 р. у справі «Руїз Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain) Європейський суд з прав людини вказав, що право на змагальні провадження фактично означає можливість сторін у цивільному слуханні бути обізнаними щодо усіх коментарів з приводу представлених доказів та спостережень, оскільки вони можуть вплинути на рішення суду.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова ВС від 02.10.18 у справі № 910/18036/17).

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що:

Позивач ОСОБА_1 , на підставі Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року став власником 2/3 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Також отримав право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,25 га , розташовану за адресою.: АДРЕСА_1 з цільовим призначення для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства .

На підставі Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2021 року став власником 1/3 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що разом становить, що позивач став власником всієї частини житлового будинку. Для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями у власності знаходиться земельна ділянка розміром -0,25 га.,для обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,08 га, для ведення особистого підсобного господарства -0,17 га.

В жовтні 2022 року позивач намагався оформити земельну ділянку для реєстрації її в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та при виготовленні технічної документації вияснилось що земельна ділянка розміром 0,08 га оформлена з порушення так як під час її приватизації 30 грудня 1993 року були допущені помилки, тоді не існувала точна зйомка земельної ділянки що унеможливлює правильно встановити межу з сусідами, а також інші помилки з цим пов`язані.

Рішенням 19 сесії другого скликання Вишняківської сільської ради, Хорольського району Полтавської області від 30 грудня 1993 року про «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки » сільська рада вирішила передати безоплатно у приватну власність гр. ОСОБА_2 земельну ділянку, яка складається з двох ділянок загальною площею 0,25 га та знаходиться в с. Вишняки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель розміром 0,08 га та ведення особистого підсобного господарства - 0,17 га.

Аналізуючи дане рішення, суд виходить з того, що:

Згідно із частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, надано в Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

На думку суду, рішення дев"ятнадцятої сесії другого скликання Вишняківської сільської ради, Хорольського району Полтавської області від 30 грудня 1993 року про «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки », все ж таки порушує права та інтереси ОСОБА_1 , як власника .

За таких обставин, слід задовольнити позовні вимоги в цій частині та визнати частково недійсним Рішення 19 сесії другого скликання Вишняківської сільської ради, Хорольського району Полтавської області від 30 грудня 1993 року про безоплатну передачу у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель розміром 0,08 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Як вказує Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях, ретроспективне скасування дійсного права власності становить позбавлення майна у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (див., зокрема, рішення у справах «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 3257/05, пункти 27-40, від 13 грудня 2007 року, «Пирантієне проти Литви» (Pyrantiene v. Lithuania), заява № 45092/07, пункт 42, від 12 листопада 2013 року, та «Вукушіч проти Хорватії» (), заява № 69735/11, пункт 50, від 31 травня 2016 року).

Розподіл судових витрат.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.12, ст.5, Закону України «Про судовий збір», а тому судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 259, 263, 265, 273, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканця с. Вишянки Лубенського району Полтавської області ) до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( адреса знаходження: вул.1 Травня,4 м.Хорол Лубенського району Полтавської області, код ЄДРПОУ 22528612) про визнання частково недійсним рішення 19 сесії другого скликання Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 30 грудня1993 року - задовольнити .

Визнати частково недійсним Рішення 19 сесії другого скликання Вишняківської сільської ради, Хорольського району Полтавської області від 30 грудня 1993 року про безоплатну передачу у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель розміром 0,08 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати віднести за рахунок держави .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 28.03.2023 року.

Суддя : О.В. Коновод