Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 646/913/22
Провадження № 2/553/2205/2023
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Зубань Н.Л.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає стягнути аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів щомісячного заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заявлені вимоги мотивує тим, що з 27.12.2008 позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вони мають спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з матір`ю. Вихованням та утриманням дітей займається позивач, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вона звернулася до суду з відповідним позовом.

Провадження у справі було відкрито за ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.02.2022 з призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який наразі продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Відповідно до акту приймання-передавання справ від 26.10.2022 до Ленінського районного суду м. Полтави з Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла справа № 646/913/22, яка за ухвалою суду від 15.11.2022 була прийнята до провадження Ленінського районного суду м. Полтави, з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 03.02.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені в повному обсязі.

В подальшому, згідно з ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10.04.2023 було задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Калінчука А.О. про перегляд заочного рішення, заочне рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 03.02.2023 у справі 646/913/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули. Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, причин не прибуття не повідомив.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8-9).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с.5), сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.12.2008, який зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом №550.

За посиланням позивача діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні.

Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує, що спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України.

Так, відповідно до ч.7 та ч.8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182).

Згідно із ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).

Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, повідомлені учасниками відомості про стан здоров`я, матеріальне становище дітей, платника аліментів, суд вважає, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку.

При цьому суд вказує, що згідно із ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст.12 ЦПК України).

Згідно із ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач правом подання відзиву у справі не скористався, будучи достовірно обізнаним про здійснення судового провадження в цій справі, до суду для того щоб бути вислуханим не прибув, письмових пояснень, заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не надав. За змістом заяви про перегляд заочного рішення відповідач стверджував про проживання сина разом із ним, придбання йому необхідних речей, продуктів харчування, однак наведені відповідачем твердження належними та допустимими доказами підтверджені не були, з огляду на що суд прийшов до висновку про задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог у повному обсязі. При цьому, як платник так і одержувач аліментів не позбавлені в подальшому порушувати питанням щодо зміни розміру аліментів в разі виникнення обставин, передбачених ст.192 СК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Цивільний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від всіх видів щомісячного заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти стягувати щомісячно починаючи з 15 лютого 2022 року до повноліття дітей.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави 992,40 грн судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих