Справа № 136/740/22
провадження № 2/136/206/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Рипюк Т.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачів Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Представник позивача за дорученням - адвокат Дегтярьов О.М. обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами.

24.02.2022 о 20.00 год. відповідач ОСОБА_2 , знаходячись по вулиці Маяковського в смт. Турбів Вінницького району Вінницької області, керуючи автомобілем «FIAT LINEA», д.н.з. НОМЕР_1 , порушила п. 12 ПДР, а саме не вибрала безпечної швидкості руху і не врахувала дорожньої обстановки та здійснила виїзд на смугу зустрічного транспорту, де зіткнулася в автомобілем «RENAULT LAGUNA», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Даний факт підтверджується постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 11.04.2022 (справа №136/333/22), відповідно до якої винною у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2 та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Постанова набрала законної сили 22.04.2022. Автомобіль марки «FIAT LINEA», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно Полісу №ЕР.204134854 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано у ПрАТ СК «ПЗУ Україна", позивач 24.02.2022, тобто після настання ДТП, негайно зателефонував до контакт-центру ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та повідомив про настання страхового випадку, а в наступні дні (оскільки розпочалася війна в Україні) на електронну адресу надіслав копії необхідних документів. В наступні декілька днів представником ПрАТ СК «ПЗУ Україна» спільно з оцінювачем, представленим останнім, та за участю ОСОБА_1 було оглянуто пошкоджений автомобіль «RENAULT LAGUNA», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , однак йому ніяких документів на руки, в тому числі і розрахунків, не надавалося, а лише повідомили, що кошти будуть перераховані на банківську картку. 11.04.2022 о 16:36 годині на банківську картку ОСОБА_1 надійшли кошти від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в рахунок страхового відшкодування за Полісом №ЕР.204134854 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданим Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» від 21.05.2021 в розмірі 77 924,25 грн. Оскільки вартість ремонтних робіт значно перевищує перераховану ОСОБА_1 суму у розмірі 77 925,25 гривень, а також перевищує страхову суму у розмірі 130000 гривень, яка вказана була в Полісі №ЕР.204134854 від 21.05.2021, позивач звернувся до Регіонального ділення ПрАТ СК «ПЗУ Україна», розташованого у м. Вінниці, однак будь-якої відповіді, а також подальшого страхового відшкодування не отримав. Позивач зазначив у позовній заяві, що відповідач ОСОБА_2 обіцяла йому відшкодувати в добровільному порядку заподіяну нею шкоду, утім перестала відповідати на дзвінки, місце її знаходження позивачу невідомо, на зв`язок вона не виходить. Згодом, 03.05.2022 ОСОБА_1 звернувся до Вінницького відділення Київського НДІСЕ для проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження належного йому пошкодженого автомобіля та встановлення реальної вартості відновлювальних робіт. Також ОСОБА_1 за проведення експертного дослідження транспортного засобу сплачено грошові кошти у сумі 1812,20 грн. та за послуги банку - 100 гривень (оплата комісії банку) через AT «Альфа-Банк». 23.05.2022 судовим експертом складено висновок, в якому встановлено, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу та особливостей його стану та пошкоджень, які виявлені на момент огляду 12.05.2022, в цінах станом на час проведення дослідження становить 254 082,82 грн. Однак, позивач зазначив у позові, що в дослідницькій частині висновку вказано, що вартість відновлювального ремонту досліджуваного автомобіля станом на 12.05.2022 складає 275 693,23 грн. Ринкова вартість транспортного засобу становить 254 082,82 гривень (п. 1.2 дослідження), тобто менше вартості повного відновлювального ремонту, що становить 275 693,23 гривень (п 1.4 дослідження) станом на 12.05.2022, тому досліджуваний автомобіль ремонтувати недоцільно. В такому випадку вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на час пошкодження, так як на час пошкодження автомобіль як такий знищено та станом на 12.05.2022 складала 254 082,82 грн. В позові позивачем зазначено, що відповідачем ПрАТ СК «ПЗУ Україна» страхового відшкодування в межах страхового ліміту в розмірі 130 000,00 грн не проведено в строк. Станом на день подачі позову йому сплачено страхове відшкодування в сумі 77 924,25 грн. Крім того, вартість матеріального збитку, встановлена судовим експертом, у розмірі 254 082,82 грн., розподіляється наступним чином: частину матеріального збитку у розмірі 130 000 грн. необхідно стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (з яких добровільно сплачено лише 77 924.25 грн., а залишок складає 52 075,75 грн.) в межах страхового ліміту, а іншу частину (непокриту страховою компанією суму), тобто кошти у розмірі 124 082,82 грн. підлягають стягненню з відповідача, як власника джерела підвищеної небезпеки, на користь позивача. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно понесені ним судові витрати: на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн; витрати на залучення експерта у розмірі 1812,20 за експертне дослідження та 100,00 гривень комісії банку; за сплату судового збору при поданні позовної заяви майнового характеру у розмірі 2540,83 грн.; за сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн.

Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 21.12.2022 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

22.12.2022 представник відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» через систему «Електронний суд» подав до суду відзив, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог до ПрАТ СК "ПЗУ Україна" в повному обсязі, з огляду на наступне.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Вищенаведене свідчить, що ремонт автомобіля «RENAULT», н.з. НОМЕР_4 є економічно необґрунтованим, оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а отже транспортний засіб, відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вважається фізично знищеним. Страховик визначив, загальний розмір шкоди завданої власнику автомобіля «RENAULT» н.з. НОМЕР_4 , внаслідок ДТП, яка мала місце 24.02.2022, у розмірі 154 681,57 грн. (254082,82 грн - 99401,25 грн), де: 254082,82 грн - ринкова вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди; 99401,25 грн - ринкова вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п.9.4. ст.9 Закону, страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно із полісом ЕР.204134854, який забезпечував цивільну відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП, страхова сума за шкоду заподіяну майну - 130000,00 грн., за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 260000,00 грн. Оскільки розмір заподіяної шкоди за пошкодження автомобіля складає 154681,57 грн., то виплата страхового відшкодування обмежується страховою сумою - 130000,00 грн. З огляду на вищевказане, страховик провів доплату страхового відшкодування у розмірі 52 075,75 грн. (130000,00 грн - 77924,25 грн. сплачених раніше). Також, ПрАТ СК «ПЗУ Україна», керуючись положеннями п.34.3. ст.34 Закону, компенсувало потерпілому витрати за виготовлення висновку експерта у розмірі 1812,20 грн. Представник відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» також зазначив, що витрати у розмірі 100,00 грн. - комісія за банківські послуги, згідно квитанції №1-222к, не підлягають компенсації страховиком, оскільки комісія банку за прийняття платежу фізичної особи не є страховим відшкодуванням у розумінні положень Закону. Таким чином, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в повному обсязі виконало свої зобов`язання за Полісом ЕР.204134854 шляхом виплати потерпілому страхового відшкодування у розмірі 130000,00 грн. та компенсації витрат за виготовлення висновку у розмірі 1812,20 грн.

Крім того, 22.12.2022 через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшло клопотання представника ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, обґрунтовуючи тим, що представником позивача зазначена в позові сума, що підлягає стягнення за надання правничої допомоги є необґрунтованою, а зазначений розмір є неспівмірним із складністю справи, так як предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а тому представник відповідача вважає за необхідне розмір відшкодування судових витрат зменшити.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву до суду не подала, утім 23.03.2023 через систему «Електронний суд» на адресу надійшло клопотання ОСОБА_2 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яке є аналогічним з клопотанням поданим представником відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна».

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку з огляду про таке.

Як встановлено судом, постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 11.04.2022 (справа №136/333/22, а.с. 29-30), відповідача ОСОБА_2 було визнано винною у скоєнні ДТП. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно Полісу №ЕР.204134854 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 36) застраховано у ПрАТ СК «ПЗУ Україна», позивач 24.02.2022, тобто після настання ДТП, негайно зателефонував до контакт-центру ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та повідомив про настання страхового випадку, а в наступні дні (оскільки розпочалася війна в Україні) на електронну адресу надіслав копії необхідних документів. В наступні декілька днів представником ПрАТ СК «ПЗУ Україна» спільно з оцінювачем, та за участю ОСОБА_1 було оглянуто пошкоджений автомобіль «RENAULT LAGUNA», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , та повідомлено, що кошти будуть перераховані на банківську картку.

Відповідно до платіжного доручення №00074923 від 11.04.2022 (а.с.120) позивачу ОСОБА_1 перераховано кошти від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в рахунок страхового відшкодування за Полісом №ЕР.204134854 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданим Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» від 21.05.2021 в розмірі 77 924,25 грн.

03.05.2022 ОСОБА_1 звернувся до Вінницького відділення Київського НДІСЕ для проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження належного йому пошкодженого автомобіля та встановлення реальної вартості відновлювальних робіт. ОСОБА_1 за проведення експертного дослідження транспортного засобу сплачено грошові кошти у сумі 1812,20 грн. та за послуги банку - 100 гривень (оплата комісії банку) через AT «Альфа-Банк» (а.с.42).

23.05.2022 судовим експертом складено висновок, в дослідницькій частині якого (а.с. 44-47) вказано, що вартість відновлювального ремонту досліджуваного автомобіля станом на 12.05.2022 складає 275 693,23 грн. Ринкова вартість автомобіля становить 254 082,82 гривень, тобто менше вартості повного відновлювального ремонту, що становить 275 693,23 гривень станом на 12.05.2022, тому досліджуваний автомобіль ремонтувати недоцільно. В такому випадку вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості автомобіля на час пошкодження, так як на час пошкодження автомобіль як такий знищено та станом на 12.05.2022 складала 254 082,82 грн. Дійсна ринкова вартість пошкодженого автомобіля складає 99 401,25. Матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля в результаті його пошкодження з вирахуванням непошкоджених залишків автомобіля на 12.05.2022 складає 154681,56 грн. (254 082,82 грн. - 99 401,25 грн. = 154 681.56 грн.)

В результаті експерт дійшов наступних висновків: розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «RENAULT LAGUNA», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 в результаті його пошкодження станом на 12.05.2022 складав 254082,82 грн. Матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «RENAULT LAGUNA», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 в результаті його пошкодження з вирахуванням непошкоджених залишків автомобіля на 12.05.2022 складає 154681,56 грн.

20.12.2022 (а.с.121) позивачу ОСОБА_1 перераховано кошти від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в рахунок страхового відшкодування в розмірі 52 075,75 грн., тобто залишок суми в межах страхової суми за шкоду заподіяну майну, яка складає 130 000 грн. Загальна сума коштів перерахованих ОСОБА_1 в рахунок страхового відшкодування становить 130 000 грн.

21.12.2022 (а.с.122) позивачу ОСОБА_1 перераховано кошти від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в рахунок витрат на проведення експертизи в розмірі 1812,19 грн., згідно рахунку №857 від 11.05.2022 (а.с.41).

Таким чином ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відшкодовано ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в межах страхової суми та витрати на залучення експерта для встановлення розміру матеріальних збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 1 та 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 (три) проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 та 2 ст. 1187 Цивільного Кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із ст. ст. 79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Обов`язковість договору для виконання сторонами передбачена ст. 629 ЦК України.

Страхування є одним із засобів, покликаних мінімізувати ризики, пов`язані з можливим знищенням або пошкодженням такого майна. Економічне призначення майнового страхування полягає у відшкодуванні збитків, заподіяних внаслідок пошкодження чи знищення майна при настанні страхових випадків, визначених законодавством або обумовлених договором. Отже, мета такого страхування - компенсування шкоди.

Як передбачено ст. 979 ЦК України та ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п.3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 9 вказаного закону також передбачено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як врегульовано ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної, зокрема, майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором) (п. 17 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки").

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону).

Статтею 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування

Згідно зі ст. 6 та п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092).

Згідно із пунктом 2.4 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власнику разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування і регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Згідно до п. 36.2 ст. 36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) зроблено висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону №1961-IV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 в справі №760/15471/15-ц (провадження №14-316цс18) вказано, що у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом №1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом №1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як встановлено судом, вина ОСОБА_2 доведена постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 11.04.2022 (а.с. 29-30).

Із доданого до позовної заяви Висновку експертного дослідження №2529/22-21 від 23.05.2022 (а.с. 44-47), слідує, що розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «RENAULT LAGUNA», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 в результаті його пошкодження станом на 12.05.2022 складав 254082,82 грн. Матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «RENAULT LAGUNA», 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 в результаті його пошкодження з вирахуванням непошкоджених залишків автомобіля на 12.05.2022 складає 154681,56 грн.

Таким чином розмір реальної матеріальної шкоди, завданої позивачеві в результаті пошкодження його автомобіля з вирахуванням непошкоджених залишків автомобіля - 99 401,25, відповідно до вищезазначеного висновку експерта становить 154 681,56 грн. (254 082,82 (вартість автомобіля до ДТП) - 99 401,25 (вартість автомобіля після ДТП) = 154 681,56 грн.) Враховуючи, що пошкоджений автомобіль, що має залишкову вартість, залишився у власності позивача.

Отже відшкодування заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди повинно розподілятися наступним чином: частина матеріального збитку у розмірі 130 000 грн., в межах страхової суми за шкоду заподіяну майну, повинна бути компенсована відповідачем ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (на час розгляду справи сплачена у повному обсязі), а інша частина (непокрита страховою компанією), тобто кошти у розмірі 24 681,56 грн. підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 , як власника джерела підвищеної небезпеки (154 681,56 грн. (розмір матеріальної шкоди) - 130 000,00 грн. (страхове відшкодування ПрАТ СК «ПЗУ Україна») = 24 681,56 грн.)

Відповідач по справі ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатив страхове відшкодування у повному обсязі в сумі 130000,00 грн. в межах страхової суми за шкоду заподіяну майну. 77 924,25 грн. відповідно до платіжного доручення №00074923 від 11.04.2022 (а.с.120) та 52075,75 грн. відповідно до платіжного доручення №00087038 від 20.12.2022 (а.с.121). Таким чином, позовні вимоги до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в частині стягнення страхового відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика, а винуватець ДТП - заподіювач шкоди повинен сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що відповідає вимогам ст.1194 ЦК України. Тому позовні вимоги позивача до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню у сумі 24 681,56 грн. з наведених вище підстав, як різниця між фактичним розміром завданої шкоди в сумі 154 681,56 грн. та сумою страхового відшкодування 130000,00 грн.

Суд, вирішуючи питання, про стягнення витрат на проведення експертної оцінки вартості відновлювального ремонту пошкоджень автомобіля в сумі 1912,20 грн, тобто 1812,20 грн. за експертне дослідження та 100,00 грн. комісії банку, виходить з наступного.

Що стосується сплати суми 1812,20 грн. за експертне дослідження слід зазначити, що відповідачем ПрАТ СК «ПЗУ Україна» перераховано вказану суму позивачу 21.12.2022, що підтверджується платіжним дорученням №6739 (а.с. 122). А відносно сплати 100,00 грн за комісію банку, суд дійшов висновку, що дані витрати не підлягають компенсації страховиком, оскільки комісія банку за прийняття платежу фізичної особи не є страховим відшкодуванням у розумінні положень Закону. Тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат виходить з наступних мотивів та норм права.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено (п. 35).

Враховуючи вищезазначене та в силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а так як позов задоволено частково, саме з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути сплачений судовий збір за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову, а також витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Загальний розмір позовних вимог - 176 158,57 (52 075,75 + 124 082,82).

Позовні вимоги, що підлягають задоволенню - 24 681,56.

Підтверджені витрати на професійну правову допомогу - 7 000,00 грн.

Сума судового збору становить 3037,03 (2540,83 грн. (за подачу позовної заяви) + 496,20 (за подачу заяви про забезпечення позову)).

Розмір витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 становить 980,00 грн. (7000 *(24 681,56/176 158,57)

Розмір судового збору що підлягає стягненню з ОСОБА_2 становить 425,18 грн. (3037,03 * (24 681,56/176 158,57)

Щодо вжитих відповідно до ухвали суду від 15.06.2022 заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки "FIAT LINEA", 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить відповідачу ОСОБА_2 , суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 22, 1166, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 106, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (місцезнаходження: вул.Січових Стрільців 40, м. Київ, ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 24 681,56 (двадцять чотири тисячі шістсот вісімдесят одна) гривня 56 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 425,18 (чотириста двадцять п`ять) грн. 18 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 980,00 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Д. Іванець