Справа №:755/5874/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з охорони прилеглої прибудинкової території житлового будинку,

в с т а н о в и в:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА, звернулося до суду з позовом, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за послугу з охорони прилеглої прибудинкової території житлового будинку за період 01 січня 2020 року по 01 лютого 2022 року в розмірі 5 145,23 грн., інфляційні втрати в розмірі 645,82 грн., 3 % річних в розмірі 191,74 грн., та судовий збір в розмірі 2 481,00 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 199 від 05 жовтня 2005 року та авізо № 293 від 27 квітня 2006 року позивачу ТОВАРИСТО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» передано в експлуатацію та обслуговування житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . 25 травня 2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» та співвласником будинку ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з охорони, згідно п.3.2.4 якого останній зобов`язувався вчасно сплачувати вартість послуг у термін, визначений п.4.2. Взяті зобов`язання за договором відповідачем здійснювались не систематично, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 лютого 2022 року становить 5 145,23 грн.

22 липня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з частин 1-2 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

06 грудня 2022 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позов з викладенням своїх міркувань по суті предмета позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та просила відмовити у задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що 25 травня 2009 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» та ОСОБА_1 був укладено Договір на надання послуг з охорони, на підставі рішення Загальних зборів співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 та відповідно до даного договору, виконавець зобов`язується надавати замовнику за відповідну плату, що визначається Додатком №1, який є невід`ємною частиною цього договору, послуги з охорони прибудинкової території житлового будинку, що розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язується сплачувати виконавцю за надані послуги. Відповідно до п. 4.1. Договору вартість послуг за даним договором, що доручаються виконавцю, визначена в додатку №1 до цього договору, що є його невід`ємною частино. Відповідач зазначає, що між сторонами не підписувались жодні додатки до договору, також не узгоджувалась вартість послуг, жодних квитанцій та актів про надані послуги не підписувалися. Крім того надані позивачем розрахунки вартості послуг прилеглої прибудинкової території будинку затвердженні Генеральним директором ТОВ «НОВОБУДОВА» та підписані головним інженером та економістом не можуть слугувати належним доказом вартості послуг, оскільки такі документи складені та підписані в односторонньому порядку в супереч п. 7.5 Договору на надання послуг з охорони. Позивачем не доведено наявність у відповідача простроченої заборгованості, оскільки спірний договір не містить такої істотної умови як ціна послуг, то такий договір є неукладеним. Крім того, відповідач зауважила, що нею дійсно були здійсненні оплати в добровільному порядку різні суми, однак ці платежі були цілковито добровільними платежами і не можуть свідчити про те, що відповідач надавала згоду на оплату інших платежів, більших ніж ті що були зроблені добровільно відповідачем.

21 грудня 2022 року представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» - Яценко Тетяна Юріївна подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву з викладенням своїх міркувань по суті відзиву, посилаючись на те, що протягом спірного періоду, а саме з 01 січня 2020 року по 01 лютого 2022 року вартість послуги з охорони прилеглої прибудинкової території змінювалося тричі, оскільки протягом цього періоду було тричі підвищено розмір мінімальної заробітної плати, тому позивач мав обов`язок проіндексувати на коефіцієнт такого підвищення заробітної плати сторожів, які були закріплені за будинком та працювали у товаристві. За весь час існування договірних відносин між позивачем та відповідачем, у зв`язку із зміною вартості послуг з охорони прилеглої території прибудинкової території з 01 січня кожного наступного року відповідно до ст. 641 Цивільного кодексу України, позивач рахунком за січень здійснювало оферту нової вартості послуг, та відповідна плата відповідачем рахунку за послуги було прийнятим ним пропозиції (акцент) нової ціни договору.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Рішенням правління Акціонерного товариства Холдингова компанія «Київміськбуд» № 199 від 05 жовтня 2005 року ТОВ «НОВОБУДОВА» передано на баланс, обслуговування і експлуатацію без права відчуження будинок АДРЕСА_2 . Відповідно до Авізо № 293 від 27.04.2006 року Холдингова компанія «Київміськбуд» передає ТОВ «НОВОБУДОВА» на баланс для зарахування в основні фонди за адресою: АДРЕСА_1 .

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» є юридичною особою, предметом діяльності якої відповідно до Статуту є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншими юридичними та фізичними особами, експлуатація та обслуговування житлового фонду, внутрішньобудинкових інженерних мереж, систем та обладнання об`єктів соціально-побутового призначення, технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонт.

Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , набуто право власності на підставі Свідоцтва про право власності від 28 лютого 2006 року.

Мешканцями будинку за адресою: АДРЕСА_1 , 09 квітня 2009 року подано прохання Генеральному директору ТОВАРИСТУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» у сприянні організації охорони прибудинкової території.

25 травня 2009 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» та ОСОБА_1 , як власником кв. АДРЕСА_3 укладено Договір на надання послуг з охорони, на підставі рішення Загальних зборів від 2009 року, співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 та відповідно до даного Договору, виконавець зобов`язується надавати замовнику за відповідну плату, що визначається Додатком №1, який є невід`ємною частиною цього Договору, послуги з охорони прибудинкової території житлового будинку, що розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язується сплачувати виконавцю за надані послуги.

Відповідно до п. 1.2 Договору, згідно цього договору виконавець зобов`язується надавати замовнику наступні послуги: організовувати охорону прилеглої прибудинкової території будинку з метою підвищення рівня забезпечення громадської безпеки на прибудинкової території; контролювати в`їзд та виїзд транспортних засобів замовника на прибудинкову територію згідно попереднього наданого списку власників квартир будинку, що є в додатку №2 до цього договору, а також з метою перешкоджання користування прибудинковою територією суб`єктами, що не є власниками квартир будинку.

Згідно з п. 1.4 Договору, замовник о обумовлений договором термін проводить сплату за надані виконавцем послуги, підготовленими та проінструктованими про умови несення служби.

Відповідно до п. 5 Договору, строк дії договору встановлюється з 01 січня 2009 року по 31 травня 2010 року, включно. Після закінчення строку дії даний договір вважається продовженим на той же період, якщо одна із сторін не виявить бажання його розірвання письмово з повідомленням про це за 1 місяць. Закінчення строку даного договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення, яке мало місце під час дії даного договору.

В грудня 2019 року Генеральним директором ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» А.І. Гончаренко затверджено вартість послуг з охорони прилеглої прибудинкової території будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого, відшкодування вартості послуг охорони прибудинкової території в місяць на один особовий рахунок становить 517,26 гривень з ПДВ.

30 грудня 2020 року Генеральним директором ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» А.І. Гончаренко затверджено вартість послуг з охорони прилеглої прибудинкової території будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого, відшкодування вартості послуг охорони прибудинкової території в місяць на один особовий рахунок становить 664,32 гривень з ПДВ.

15 грудня 2021 2019 року Генеральним директором ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» А.І. Гончаренко затверджено вартість послуг з охорони прилеглої прибудинкової території будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого, відшкодування вартості послуг охорони прибудинкової території в місяць на один особовий рахунок становить 666,30 гривень з ПДВ.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги з охорони прибудинкової території будинку, власнику особового рахунку № НОМЕР_1 (охор) ОСОБА_1 , за період з 01 січня 2020 року по 01 лютого 2022 року нараховано оплату послуг з охорони прибудинкової території в розмірі 15 057,58 гривень, здійснено оплату в розмірі 11 822,77 гривень, та нараховано заборгованість у розмірі 5 142,23 гривень.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено перелік послуг, які належать до житлово-комунальних послуг, а саме: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з абз. 6 п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком включає в себе інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» такі послуги надаються на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Враховуючи зазначене, послуги з охорони прилеглої прибудинкової території не відповідають визначенню п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та не входять до переліку, передбаченому ст. 5 зазначеного закону.

Таким чином, договір про надання послуг з охорони від 25 травня 2009 року не є договором про надання житлово-комунальних послуг, а є цивільно-правовим договором, що належить до не поіменованих договорів. При цьому, правовідносини, що виникають з укладенням договору і є цивільно-правовими, регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 Цивільним кодексом України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» посилається на те, що у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем виникла заборгованість за договором на надання послуг з охорони від 25 травня 2009 року у зв`язку з нездійсненням нею систематичної оплати за надані послуги.

На спростування заявлених вимог, відповідач ОСОБА_1 у відзиві на позов посилається, що дійсно 25 травня 2009 року між сторонами був укладено Договір на надання послуг з охорони, однак відповідач не підписувала додаток №1 до договору, яким мала бути визначена вартість послуг за даним договором, сторонами не досягнуто згоди щодо істотних умов договору, а саме вартості послуг, крім того надані розрахунки вартості послуг з охорони прилеглої прибудинкової території будинку, які затвердженні Генеральним директором ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» А.І. Гончаренко є неналежним доказом встановлення вартості послуг, оскільки являються односторонніми документами позивача та до відома відповідача не доводилися.

Необхідно враховувати, що засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, а на відповідача - доведення обґрунтованості та підставності заперечень проти позову. Саме на сторони покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції у справі.

За правилами статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 Цивільного процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, саме сторони, як особи, які на власний розсуд розпоряджаються своїми процесуальними правами щодо предмета спору, визначають докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість.

Неподання стороною належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог/заперечень проти позову є підставою для вмотивованого висновку судів про недоведеність та необґрунтованість позиції сторони у справі, адже саме зазначені стороною обставини, а не висновки судів, у такому випадку ґрунтуються на припущеннях. Сторона має довести належними та допустимими доказами свою правову позицію у справі.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову, за загальним правилом, покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків. Аналогічний тягар доведення заперечень проти позову покладається на відповідача.

Суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Як вбачається з Договору на надання послуг з охорони який укладено 25 травня 2009 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» та ОСОБА_1 , даний договір було укладено на підставі рішення Загальних зборів (дата не визначена) 2009 року співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 , однак ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА не долучено до матеріалів справи рішення Загальних зборів (дата не визначена) 2009 року співвласників житлового будинку.

Істотною умовою зазначеного договору у відповідності до ст. 638 Цивільного кодексу України є зокрема вартість наданих позивачем послуг, за якою відповідно мали оплачуватись такі послуги відповідачем.

Відповідно до п. 1.1. Договору, виконавець зобов`язується надавати замовнику за відповідну плату, що визначається додатком №1, який є невід`ємною частиною цього договору, послуги з охорони прибудинкової території житлового будинку, що розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язується сплачувати виконавцю за надані послуги.

Згідно з п. 4.1. Договору, вартість послуг за договором, що доручається виконавцю, визначена в додатку №1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною.

Вартість послуг підлягає зміні в разі зміни прожиткового мінімуму, мінімальної заробітної плати, інших витрат, що є складовими вартості послуг охорони, шляхом укладення сторонами додаткової письмової угоди. (п. 4.4 Договору)

При цьому, матеріали справи ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» не долучено Додаток №1 який є невід`ємною частиною цього Договору, в якому визначено вартість послуг, також не долучено додаткових угод між позивачем та відповідачем щодо зміни вартості таких послуг.

Договір на надання послуг з охорони не передбачає права позивача одноособово встановлювати чи змінювати вартість таких послуг.

Відтак, оскільки сторони не досягли згоди з істотних умов договору, зокрема вартості наданих послуг, такий договір вважається неукладеним.

Суд не бере до уваги надані ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» розрахунки вартості послуг з охорони прилеглої прибудинкової території будинку за адресою: бул. Верховної Ради 14Б, від грудня 2019 року, від 30 грудня 2020 року, 15 грудня 2021 року, які затвердженні генеральним директором ТОВ «НОВОБУДОВА» А.І. Гончаренко, оскільки надані розрахунки про визначення вартості послуг здійснювалися позивачем самостійно на власний розсуд, в супереч Договору на надання послуг з охорони від 25 травня 2009 року.

Разом з тим, добровільна сплата відповідачем коштів, за послуги охорони, які надавались позивачем, у розмірі, який визначений останнім на власний розсуд, не створює обов`язку для відповідача сплачувати такі послуги на підставі неукладеного правочину. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що такі сплати здійснювались відповідачем саме за послуги з охорони прибудинкової території.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» не доведено той факт, що у відповідача ОСОБА_1 наявна заборгованість за послуги з охорони прибудинкової території житлового будинку відповідно до Договору на надання послуг охорони від 25 травня 2009 року.

Стосовно нарахування з боку позивача індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 645,82 гривень та трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 191,74 гривень, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для застосування до склавшися відносин санкцій цивільно-правового характеру, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки позивачем не доведено факту виникнення у відповідача зобов`язання щодо сплати боргу за послуги з охорони прибудинкової території житлового будинку, тому відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Цивільного - процесуального кодексу України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з охорони прилеглої прибудинкової території житлового будинку, є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд не вирішує питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межа даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 322, 526, 626, 628 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 49, 76-81, 89, 141, 264 - 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з охорони прилеглої прибудинкової території житлового будинку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: