Справа № 754/7206/20
Провадження № 2/752/776/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.03.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

за участю секретаря - Луценко А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Повного товариства «Ломбард КАССА.UA» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до Повного товариства «Ломбард КАССА.UA» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що з 14.06.2019 по 06.04.2020 позивач працював оцінювачем-експертом ПТ «Ломбард КАССА.UA». 03.03.2020 старшим експертом-оцінювачем Мельниченко А.В. складено акти інвентаризації закладених цінностей та побутової техніки. Позивач зазначає, що за результатами перевірки його змусили написати розписку наступного змісту: ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити за всі прийняті ним речі згідно складених актів №№ 597, 598, 599 грошові кошти у розмірі 15383 грн. Після бесіди з директором ОСОБА_2 позивач привіз та віддав Мельниченко А.В. 15400 грн. Після цього ОСОБА_1 змусили написати заяву про звільнення за власним бажанням. При здійсненні розрахунку позивачу не було сплачено частину заробітної плати в розмірі більше 6000 грн. Розрахункового листка при звільненні видано позивачу не було.

Враховуючи викладене, позивач просить зобов`язати відповідача здійснити повний розрахунок по недорахованій та не сплаченій позивачу заробітній платі в розмірі 176224,71 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.09.2020, відкрито провадження по даній справі та призначено в судове засідання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.09.2021 клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Повного товариства «Ломбард КАССА.UA» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задоволено. Витребувано від Повного товариства «Ломбард КАССА.UA» (ідентифікаційний номер: 43241562; місцезнаходження: 03039, м. Київ, пер. Руслана Лужевського, буд. 14, кор. 4) належним чином завірені копії документів, а саме: журнал обліку виходу на роботу; бухгалтерську документацію стосовно нарахування заробітної плати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), розрахункові листки ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), за період праці на підприємстві, а саме: з 14.06.2019 року по 06.04.2020 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_1 до Повного товариства «Ломбард КАССА.UA» про стягнення заборгованості по заробітній платі, до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явися, про час, дату та місце розгляди справи повідомлений в установленому законом порядку. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв та клопотань до суду не подавав, свого представника до суду не направив.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Судом встановлені та підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами наступні факти.

Як стверджує позивач з 14.06.2019 по 06.04.2020 ОСОБА_1 працював оцінювачем-експертом ПТ «Ломбард КАССА.UA», що підтверджується копією трудової книжки (дублікат) серії НОМЕР_2 , а саме наказом № 259-к від 13.06.2019 позивач прийнятий на роботу до відповідача, а наказом № 123-к/тр від 06.04.2020 позивач звільнений із зазначеної вище посади.

Судом встановлено, що в копії трудової книжки (дублікат) серії НОМЕР_2 під вказаними записами стоїть підпис генерального директора ОСОБА_4 , проте печатка підприємства здійснена в недоступному форматі для читання.

При цьому, наданий позивачем розрахунковий листок за жовтень 2019 Повне Товариство «ЛОМБАРД. КАСА.ЮА» за участю ТОВ «КЕСЕФ-ФІНАНС», ТОВ «ЗАГАВ-ФІНАНС», підрозділ: ломбардне відділення № 43 виплатило ОСОБА_1 11754,44 грн., борг за підприємством на кінець місяця 7754,24 грн. В зазначеному розрахунковому листі відсутні підписи та печатка відповідача.

30.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до Державної служби України з питань праці щодо проведення позапланового заходу державного нагляду.

Основним Законом України статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22.09.2021 відповідачем не виконано, а саме не надано до суду: журнал обліку виходу на роботу; бухгалтерську документацію стосовно нарахування заробітної плати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), розрахункові листки ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), за період праці на підприємстві, а саме: з 14.06.2019 року по 06.04.2020 року.

Доказів на підтвердження доводів позивача щодо порушення трудового законодавства в частині нормування годин праці, відсутності оплати праці в надурочний час та оплати праці у вихідний день не надано.

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст. ст. 115, 116 Кодексу Законів про працю України заробітна плата повинна сплачуватись двічі на місяць. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.99 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява № 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

Згідно правового висновку, який викладено у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2912цс16, всі суми (заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до зазначеного позивачем ідентифікаційного коду 43241562, зареєстрована юридична особа, а саме: Повне товариство «Ломбард «КАССА» за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРАІБА» І КОМПАНІЯ».

Як вбачається з листа Повного товариства «Ломбард «КАССА» за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРАІБА» І КОМПАНІЯ» (ідентифікаційний код 43241562), підписаного Генеральним директором П.П. Нестеренко, позивач ОСОБА_1 ніколи не був у трудових правовідносинах з Повним товариством «Ломбард «КАССА» за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРАІБА» І КОМПАНІЯ» (ідентифікаційний код 43241562).

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також суд звертає увагу, що позивач посилаючись на доводи щодо стягнення заборгованості, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження такої обставини, відповідачем вимоги ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 22.09.2021 не виконано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Повного товариства «Ломбард КАССА.UA» про стягнення заборгованості по заробітній платі не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Повного товариства «Ломбард КАССА.UA» про стягнення заборгованості по заробітній платі - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.Ю. Мазур