Справа №705/3449/18
2/705/177/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року м. Умань

Уманський міськрайоний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді Гудзенко В.Л.

при секретарі Юрченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

20.08.2018 позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_6 , про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позов обґрунтований тим, що 25.04.2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_6 було укладено договір кредиту за № 902/06-034-260. Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» 14.06.2010 року було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційної правової форми, шляхом перейменування Акціонерного - комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» в Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК». З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором 902/06- 034-260 від 25.04.2008 між кредитором та іпотекодавцем ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № Ід902/06-034- 260 від 25.04.2008, відповідно до якого остання передала кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку розміром 651 кв.м., (кадастровий номер :02:008:0294), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повній мірі, надавши позичальнику кошти у кредит. Проте, ОСОБА_6 у порушення умов договору покладені на нього зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23.04.2018 виникла заборгованість за кредитом в розмірі 17028,00 дол. США та за відсотками - 18 101,57 дол. США. На виконання умов кредитного договору та іпотечного договору відповідачу та третій особі було направлено вимогу, тобто повідомлення про усунення порушень стосовно заборгованості по кредиту, але вимога так і не була виконана. Тому, зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно повернення кредиту, позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою суду від 15.02.2022 у вказаній справі було замінено позивача АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк».

Ухвалою суду від 02.06.2022 у вказаній справі було замінено третю особу ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його правонаступників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Також, Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС Банк», що підтверджується Витягом з державного реєстру банків.

В судове засідання представник позивача адвокат Луньова А.Г. не з`явилася, надавши суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги, а справу розглядати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, від її представника ОСОБА_7 надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у відсутність відповідача ОСОБА_1 , а також просить відмовити у задоволенні позовних вимог, врахувавши надані ним письмові пояснення.

Як вбачається із письмових пояснень відповідача ОСОБА_1 , вона заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що 25.04.2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_6 було укладено договір кредиту за № 902/06-034-260. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором 902/06-034-260 від 25.04.2008 між кредитором та іпотекодавцем ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № Ід902/06-034-260 від 25.04.2008, відповідно до якого остання передала кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку розміром 651 кв.м., (кадастровий номер :02:008:0294), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повній мірі, надавши позичальнику кошти у кредит. Позичальник ОСОБА_6 у порушення умов договору покладені на нього зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість за кредитом, у зв`язку з чим, 05.06.2013 банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.05.2014 у справі № 705/3649/13-ц (2/705/52/14) за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання кредитного договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, було стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 902/06-034-260 від 25.04.2008 станом на 23.04.2013 в сумі 23 437,29 доларів США), що за офіційним курсом Національного банку України станом на 30.05.2014 (1 177,4997 гривень за 100 доларів США) еквівалентно 275 974 (двомстам сімдесяти п`яти тисячам дев`ятиста сімдесяти чотирьом) гривням 02 коп. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 902/06-034-260 від 25.04.2008 відмовлено. Тому, вона вважає, що зі змісту вказаного рішення слід вважати недійсним даний Договір іпотеки. Також, у поясненні зазначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. Тому, із наданих відповідачем доказів, а саме: листа-пропозиції від 01.09.2022 та копії відповіді на цей лист, вбачається, що іпотекодавець ОСОБА_1 відмовилася відповідати за кредитними зобов`язаннями у зв`язку із зміною боржника у цьому зобов`язанні, що є підставою для визнання іпотеки припиненою в силу закону. Крім того, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав пропущення позивачем строку позовної давності звернення з даним позовом до суду, адже вважає, що позивач знав про своє порушене право ще у 2011 році, з моменту невиконання боржником своїх зобов`язань, проте протягом визначеного трьохрічного строку до суду з позовом не звернувся, а подав позов до суду лише у 2018 році.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини їх неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 25.04.2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_6 було укладено договір кредиту за № 902/06-034-260.

Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» 14.06.2010 року було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційної правової форми, шляхом перейменування Акціонерного - комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» в Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК».

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором 902/06-034-260 від 25.04.2008 між кредитором та іпотекодавцем ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № Ід902/06-034-260 від 25.04.2008, відповідно до якого остання передала кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку розміром 651 кв.м., (кадастровий номер :02:008:0294), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повній мірі, надавши позичальнику кошти у кредит.

Позичальник ОСОБА_6 у порушення умов договору покладені на нього зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23.04.2018 виникла заборгованість за кредитом в розмірі 17028,00 дол. США та за відсотками - 18 101,57 дол. США, як вбачається з наданого позивачем розрахунку.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти ) у строк і в порядку, що встановлені договором.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Згідно з вимогами ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу.

У зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, відповідно до умов укладеного іпотечного договору, позивач звернувся до суду з цим позовом з метою звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, на: : житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку розміром 651 кв.м., (кадастровий номер :02:008:0294), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Із досліджених доказів встановлено, що Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.05.2014 у справі № 705/3649/13-ц (2/705/52/14) за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання кредитного договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочин, було стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 902/06-034-260 від 25.04.2008 станом на 23.04.2013 в сумі 23 437,29 доларів США), що за офіційним курсом Національного банку України станом на 30.05.2014 (1 177,4997 гривень за 100 доларів США) еквівалентно 275 974 (двомстам сімдесяти п`яти тисячам дев`ятиста сімдесяти чотирьом) гривням 02 коп. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 902/06-034-260 від 25.04.2008 відмовлено.

Згідно доданого рішення, підставами для заявленої позовної вимоги позивач вказав такі обставини: наявність укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 902/06-034-260 від 25.04.2008 на суму 23 300,00 доларів США; наявність укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 Договору поруки № Дп902/06-034-206 від 25.04.2008, за яким остання поручилася перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_6 зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливої неустойки; надання позивачем відповідачу кредиту в сумі 23 300,00 доларів США; невиконання відповідачами прийнятих на себе зобов`язань за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії та Договором поруки, внаслідок чого станом на 23.04.2013 наявна заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 23 437,29 доларів США, що складається із заборгованостей по кредиту, за процентами, по пені за не своєчасне повернення кредиту і по пені за несвоєчасну сплату процентів; направлені позивачем вимоги від 26.08.2011 відповідачі не виконали.

Відповідач ОСОБА_6 свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконував, порушував умови щодо строків повернення кредиту та сплати нарахованих процентів за користування кредитом протягом 10 місяців, починаючи з 11.08.2009, коли виникла прострочена заборгованість по кредиту і нарахованим процентам. Це підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_6 від 22.03.2013 року, Розрахунком вимог банку станом на 23.04.2013 та довідкою банку від 19.02.2014.

У зв`язку з наведеним, на підставі п. 4.4 Кредитного договору 09.11.2009 строк користування кредитом вважається таким, що сплив, і тому позичальник ОСОБА_6 10.11.2009 зобов`язаний був погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Однак, він 10.11.2009 зазначених дій не вчинив. Також, позичальник не відреагував на письмову вимогу банку від 26.08.2011 про повернення всієї суми заборгованості по кредиту та відсоткам у розмірі 18 543,21 доларів США, наявної на 16.08.2011.

Згідно з Розрахунком вимог банку станом на 23.04.2013 заборгованість позичальника ОСОБА_6 за кредитом складає загальну суму в 23 437,29 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку еквівалентно 187 334,24 гривням, з яких: заборгованість по кредиту 17 028,00 доларів США; заборгованість за нарахованими процентами 5 241,49 доларів США; заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту 532,79 доларів США; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 635,01 доларів США.

Судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_6 як позичальник не виконував взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором протягом більше, ніж 90 календарних днів, тому відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов Кредитного договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та кредитор позивач має право вимагати повернення, а позичальник ОСОБА_6 , відповідно, зобов`язаний повернути частину кредиту, що залишилася, сплатити нараховані проценти за фактичний час користування кредитом та нараховану пеню. Тому позовна вимога банку до відповідача ОСОБА_6 знайшла своє підтвердження.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості як з поручителя за Кредитним договором, судом було встановлено, що 25.04.2008 з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 902/06-034-260 від 25.04.2008 між банком, позичальником ОСОБА_6 і поручителем ОСОБА_1 був укладений Договір поруки № Дп902/06-034-260, за яким остання поручилася перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_6 зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливої неустойки. При цьому зміст забезпеченого порукою зобов`язання наведений і безпосередньо в тексті Договору поруки в пункті 2.1 (підпункти 2.1.1 2.1.4 пункту 2.1 ст. 2). Так, порукою забезпечується повернення кредиту в розмірі 23 760,00 доларів США шляхом погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця з кінцевим терміном погашення до 20.04.2018, а також дострокове погашення у випадках, передбачених Договором кредиту. Відповідно до підпункту 2.1.2 Договору поруки визначений розмір процентів за Кредитним договором 14,00 процентів річних.

Суд також встановив, що строк виконання основного зобов`язання в повному обсязі на підставі пункту п. 4.4 Кредитного договору вважається таким, що сплив, з 09.11.2009, і позичальник ОСОБА_6 10.11.2009 не виконав у повному обсязі всі свої зобов`язання за Договором. У зв`язку із цим з 11.11.2009 в кредитора виникло право вимоги до поручителя ОСОБА_1 про повернення суми кредиту, яка залишилася, в повному обсязі, сплату процентів за фактичний час використання кредиту та нарахованих штрафних санкцій (пені).

З посиланням на відповідне законодавство, у вище вказаному рішенні суду зазначено, що позов до поручителя ОСОБА_1 з вимогою виконання грошових зобов`язань за позичальника ОСОБА_6 заявлений кредитором 13.06.2013, тобто через 3 роки 7 місяців і 2 дні з дня настання строку виконання основного зобов`язання в повному обсязі з 11.11.2009 року. У Договорі поруки сторони не визначили строк дії поруки. Наявність у цьому Договорі формулювань: «5.2. Цей Договір набирає чинності з дати його укладання та діє до повного виконання всіх зобов`язань, визначених в п. 2.1 цього Договору», не є встановленням строку поруки в розумінні ч. 4 ст. 559 і ч. 1 ст. 251, ч. 1 ст. 252 ЦК України. У зв`язку з цим порука на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, такий правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду України від 21.05.2012 у справі № 6-48цс11, від 21.05.2012 у справі № 6-68цс11, від 23.05.2012 у справі № 6-33цс12. Отже, сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання припиняє поруку, якщо кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Як було встановлено судом і зазначено вище, з 20.10.2008 за Кредитним договором була підвищена процентна ставка по кредиту з 14 до 15 процентів річних, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя. У Договорі поруки із ОСОБА_1 відсутні умови, які б передбачали можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням без додаткового повідомлення про це поручителя та укладення з нею окремої угоди чи внесення змін до цього Договору поруки. Позивач не надав суду доказів того, що поручитель за Кредитним договором ОСОБА_1 погодилася на зміну основного зобов`язання і збільшення обсягу її відповідальності перед кредитором за Кредитним договором. Відповідач ОСОБА_1 у письмових запереченнях проти позову зазначила, що жодних додаткових угод чи нових договорів поруки із банком не укладала і не надавала своєї згоди на зміну забезпеченого порукою зобов`язання. Тому, суд дійшов висновку, що порука за Договором поруки №Дп902/06-034-260 від 25.04.2008, укладеним між банком, позичальником та поручителем ОСОБА_1 є припиненою з 20.10.2008 через зміну обсягу відповідальності поручителя за Кредитним договором без її на те згоди на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України. У зв`язку з цим підстави для стягнення на користь позивача суми заборгованості за Кредитним договором із відповідача ОСОБА_1 відсутні, і тому позов ПАТ «Укрсоцбанк» в частині вимог до ОСОБА_1 задоволенню не підлягав.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов наступного висновку.

Положеннями ч. 4, 5 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц зроблено висновок, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку.

Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.05.2014 у справі № 705/3649/13-ц (2/705/52/14) за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання кредитного договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочин, було достовірно встановлено, що порука за Договором поруки №Дп902/06-034-260 від 25.04.2008, укладеним між банком, позичальником та поручителем ОСОБА_1 є припиненою з 20.10.2008. Вказаний факт не був оспорений та підданий сумніву кредитором, тому , на даний час відсутні підстави для стягнення звернення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку розміром 651 кв.м., (кадастровий номер :02:008:0294), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , за невиконання умов кредитного договору № 902/06-034-260 від 25.04.2008.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 82, 258, 255, 259, 263-264 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Головуючий суддя Валентина Леонідівна Гудзенко