Справа № 214/5132/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 червня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Магдалінової Е.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 28.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №837.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивачка зазначила, що 28 листопада 2015 року між нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 837. Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне життя з відповідачем у них склалося, ускладнилися не взаємовідносини, зникло взаєморозуміння через суттєві розбіжності у поглядах на життя та несумісність характерів. В неї втратилися почуття любові та поваги до відповідача, на підставі цього вона не вбачає можливості продовжувати будувати з ним сімейні стосунки. Протягом тривалого часу вони з відповідачем проживають окремо, спільним побутом не пов`язані, спільного господарства не ведуть, взаємних прав та обов`язків не мають. Фактично сім`я припинила своє існування. Шлюб існує лише формально. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, на даний час немає. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вказані положення національного законодавства України відповідають ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися та засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивачки подав заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачки, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву не подав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивачки, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: свідоцтво про народження (а.с. 9), свідоцтво про шлюб (а.с.9а).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: свідоцтво про шлюб (а.с.9а), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування сторін у шлюбі.

Суд вважає належним доказом: свідоцтво про народження (а.с. 9), так як цей доказ підтверджує той факт, що у сторін в шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази, які визнані належними, допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, визнані судом належними та допустимими, є достовірними.

28.11.2015 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №837, що вбачається зі свідоцтва (а.с.9а).

У шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9).

Судовим розглядом встановлено, що спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, сторони проживають окремо, спільне господарства не ведуть.

Вказані обставини встановлені поясненнями позивачки, викладеними в позові, та не спростовані жодними доказами з боку відповідача.

До взаємин між сторонами належить застосувати норми СК України.

Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання.

Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям неможливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивачки, відзив із викладенням заперечень проти розірвання шлюбу, клопотання про надання строку для припинення відповідач не надавав, тому позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.3, 110-115 СК України, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.11.2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №837- розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов