Справа № 192/1285/23
Провадження № 2/192/357/23
Ухвала

Іменем України

07 липня 2023 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», треті особи: Департамент нотаріату та державної реєстрації, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановила:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить:

визнати виконавчий напис, вчинений 06 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем за реєстровим номером 5317 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» () заборгованості у загальному розмірі 25 541,71 грн таким, що не підлягає виконанню;

стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму витрат на правову допомогу у розмірі 3 000, 00 грн;

стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору позовної заяви у загальному розмірі 1073, 60 грн.

Згідно зі штампом у паспорті громадянина України ОСОБА_1 він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

До позовної заяви додана копія акта підтвердження фактичного місця проживання, складеного 13.03.2023, підписаного депутатом та секретарем Солонянської селищної ради, згідно з яким ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Ця адреса зазначене також у позовній заяві.

У позовній заяві на обґрунтування територіальної підсудності зазначається, що згідно з ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Частиною 16 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. При обранні альтернативної підсудності має місце поняття «місце виконання», що є досить широким та включає в себе місце проживання, перебування, роботи позивача, місцезнаходження його майна (ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження). Територіально адреса проживання позивача відповідає Дніпровському (раніше Солонянському) району, а отже суд для подачі позову обрано відповідно до правил підсудності.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно з абз. 5 ст. 3 Закону України 11.12.2003 № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 2 Закону України від 05.11.2021 № 1871-IX «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» (далі Закон № 1871-IX) реєстраційна дія - внесення органом реєстрації до реєстру територіальної громади відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування), зняте з реєстрації місце проживання, задеклароване місце проживання/виключення з реєстру територіальної громади інформації про задеклароване місце проживання, скасування реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання (перебування)/задекларованого місця проживання/зміненого місця проживання (перебування) з подальшою передачею таких відомостей до відомчої інформаційної системи.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1871-IX декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою:

1) створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом;

2) ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою;

3) використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 1871-IX особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України від 20.11.2012 № 5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон № 5492-VI) Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-комунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

Згідно з пунктом 5-1 ч. 1 ст. 7 Закону № 5492-VI 5-1) до Реєстру вносяться відомості про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи, зняття особи з реєстрації місця проживання або про зміну місця проживання (перебування) особи.

Законом не заборонено особі мати декілька місць проживання, але адреса, зареєстрована особою у встановленому порядку, з огляду на наведені правові норми є офіційною адресою.

Стаття 24 Закону України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення приватним виконавцем зокрема і з місцем проживання боржника.

Виконавець має можливість перевірити місце знаходження боржника шляхом перевірки необхідної інформації у Єдиному демографічному реєстрі або шляхом запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи.

Що стосується місця проживання боржника, яке незареєстроване у встановленому законом порядку, то таке місце проживання боржника, в силу відсутності в нього офіційного характеру, має бути повідомлено самим боржником або підтверджено належним чином з урахуванням принципу офіційного з`ясування обставин.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2019 у виконавчому провадженні № 60719731, копія якої додана доданої до позовної заяви, адресою боржника ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Згідно зі штампом у паспорті громадянина України ОСОБА_1 він зареєстрований за вказаною адресою.

Тобто, виконавче провадження здійснюється за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання боржника ОСОБА_1 , який звернувся до суду з вказаним позовом.

Доказів того, що боржник ОСОБА_1 повідомляв виконавцю адресу свого фактичного проживання, а саме, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 , він суду не надав.

Таким чином, зважаючи на викладені, оскільки виконавче провадження здійснюється за зареєстрованим місцем проживання боржника, який є позивачем у даній справі, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , то така справа не підсудна Солонянському районного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки за змістом позовної заяви, звертаючись до суду, позивач посилається на те, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть пред`являтися за місцем його виконання, то справу потрібно передати за підсудністю на розгляд Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України,

постановив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», треті особи: Департамент нотаріату та державної реєстрації, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передати за підсудністю на розгляд Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Ковальчук