Номер провадження 2/754/3298/23
Справа №754/3377/20
РІШЕННЯ

Іменем України

05 липня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Панченко О.М

при секретарі - Сарнавському М.О.,

безучасті сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

У березні 2020 року АТ «Альфа - Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Позовна заява мотивована тим, що згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року було прийнято рішення щодо припинення АТ «Уксоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у АТ «Альфа Банк» з 15.10.2019 року. Згідно ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» АТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа Банк» було оформлено право власності на однокімнатну квартиру, загальною площею 39,50 кв.м., житловою площею 18.10 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належала відповідачці ОСОБА_1 . Правовою підставою для реєстрації права власності АТ «Альфа Банк» на нерухоме майно є відповідне застереження в п.п. 4.5.3 Договору іпотеки від 09.06.2008 року, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2020 року №202029915 було зареєстровано право власності за АТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа Банк», а саме однокімнатну квартиру, загальною площею 39,50 кв.м., житловою площею 18.10 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, законним власником квартири є позивач. Зазначає, що реєстрація відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування своїм майном, позивач позбавлений можливості реєструвати будь-які правочини щодо зазначеної квартири. Ураховуючи викладене, представник позивача просив суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 та зняти її з реєстраційного обліку.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 28.01.2021 року позовну заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задоволено частково. Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 . В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа -Банк» судові витрати у вигляді судового збору в суммі 2 102.00 грн.

27.04.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшла письмова заява про перегляд заочного рішення суду в якій він просить поновити строки для подачі заяви про перегляд заочного рішення суду та посилається на те, що відповідач була позбавлена можливості захищати свої права та законні інтереси, оскільки не отримувала судові виклики та не була присутня в судовому засіданні, коли судом було проголошено заочне рішення. Про наявність та розгляд даного спору судом їй не було відомо. Крім того посилається на те, що позивачем у справі було приховано від суду той факт, що у Деснянському районному суді м. Києва вже було наявне рішення суду, що вступило у законну силу 28.02.2020 року за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора щодо набуття права власності Банком на спірну квартиру.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.05. 2023 року заяву подану представником відповідачки ОСОБА_1 - адвокатом Кравцем Р.Ю. про перегляд заочного рішення - задоволено. Поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Зоачне рішення суду від 28.01.2021 року скасовано. Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

16.05.2023 від представника відповідачки ОСОБА_1 - адвокта ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач та її представник висловили заперечення проти позовних вимог, зважаючи на наступне. Позивач приховав обставини, що мають важливе значення для вирішення цієї справи. Так, зокрема, у своїй позовній заяві представник позивача зазначає, що ним було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , що належала на праві власності ОСОБА_1 . Однак раніше Деснянським районний суд м.Києва ухвалив рішення у справі №754/8212/19, що набрало законної сили 28.02.2020 року, за позовом ОСОБА_1 до АТ "Альфа-Банк" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора щодо набуття права власності банку на цю спірну квартиру. Копія цього судового рішення долучались відповідачкою раніше разом із заявою про переляд заочного рішення та є в матеріалах справи. В результаті у справі №754/8212/19 було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 та скасовано рішення державного реєстратора щодо набуття права власності Банком на квартиру АДРЕСА_2 . Таким чином, Банк уже під час звернення до суду з цим позовом знав про наявність вищевказаного рішення по справі №754/8212/19, проте не дивлячись на вказане та зловживаючи своїми правами всеодно подав вищевказанупозовну аяву та в подальшому протягом року також здійснював участь в судових засіданнях замовчуючи факт наявності вищевказаного рішення, котре повністю спростовує вимоги Банку. Також, звертають увагу суду на те, що Акціонерне товаритсво "Альфа-Банк" - це колишня назва банку. Станом на сьогодні відповідно до відомостей ЄДРЮО відбулося перейменування, і з 2022 року цей банк називається: Акціонерне товариство "Сенс-Банк", всі інші дані залишились без змін, а саме: , місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.В.Васильківська,100. З огляду на вказане, вважають, що позовні вимоги банку не підлягають задоволенню.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами в справі.

Відповідач та представник відповідача - адвокат Сидор А.В. в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, у позовних вимогах просить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» АТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа Банк» було оформлено право власності на однокімнатну квартиру, загальною площею 39,50 кв.м., житловою площею 18.10 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належала відповідачці ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2020 року №202029915 було зареєстровано право власності за АТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа Банк», а саме однокімнатну квартиру, загальною площею 39,50 кв.м., житловою площею 18.10 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва 26.02.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Державного реєстратора Державного підприємства "Головний науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" Мосійчук Оксани Василівни, Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Державного реєстратора Державного підприємства "Головний науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" Мосійчук Оксани Василівни про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , за Акціонерним товариством "Укрсоцбанк" на підставі Іпотечного договору №42.02-11/550 від 09 червня 2008 року.

На підставі протоколу №2/2022 позачергових загальних зборів акціонерів АТ "Альфа Банк" від 12.08.2022 року було вирішено зщгідно протоколу п. 2.1 змінити найменування Банку АТ "Альфа Банк" на АТ "СЕНС БАНК".

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Звертаючись з позовом до суду, позивач просив визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою, з підстав, передбачених ст. 391 ЦК України, посилаючись на те, що новим власником цієї квартири став позивач, який набув право власності на житлове приміщення внаслідок процедури реалізації заставного майна, що раніше належало відповідачці ОСОБА_1 .

За змістом ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, вимагати усунення будь-яких порушень права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР), визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України).

З копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2020 № 202029915, наданої позивачем, вбачається, що підставою для державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 за АТ «Укрсоцбанк» є, зокрема, договір іпотеки від 09.06.2008 № 42.2-11/550.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у ст. 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до абз. 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно із ч. 4 ст. 33 Закону Законом України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За положеннями ч. 1, 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону.

Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

У справі, яка розглядається, спір виник у зв`язку з тим, що позивач як новий власник набув право власності на квартиру, яка, як убачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, була предметом іпотеки, проте, позивач не може користуватися своєю власністю, оскільки попередній власник зареєстрований у цій квартирі.

Однак, рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 26.02.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного реєстратора Державного підприємства "Головний науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" Мосійчук Оксани Василівни, Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання протиправними та скасування рішення - задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Державного реєстратора Державного підприємства "Головний науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" Мосійчук Оксани Василівни про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , за Акціонерним товариством "Укрсоцбанк" на підставі Іпотечного договору №42.02-11/550 від 09 червня 2008 року. Вказане рішення не оскаржувалось та 28.03.2020 року набрало законної сили. Відтак, з огляду на вищезазначені норми матеріального права та встановлені обставини, вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, тому суд дійшов до обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача.

Керуючись Конституцією України, статтями 316, 317, 321, 328, 391 Цивільного кодексу України, статтями 72, 109 Житлового кодексу Української РСР, Законом України «Про іпотеку», статтями 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О.М. Панченко