ЄУН № 336/6191/23
пр. № 2/336/2638/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

05 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,

ВСТАНОВИВ:

АТ «КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , вказавши, що у відповідності до укладеного 30.01.2014 року договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Станом на 11.06.2023 року відповідач має заборгованість у сумі 49235,32 гривень, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 39984,30 гривні, заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 9251,02 гривня, яку просять стягнути з відповідача на користь позивача разом із судовим збором.

Ухвалою суду від 07.07.2023 року було відкрите провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Клопотання представника позивача про огляд та фіксування доказів залишене без задоволення.

04.09.2023 року представник відповідача адвокат Козар М.В. через систему «Електронний суд» направив до суду відзив на позовну заяву. За змістом відзиву просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_1 на момент укладення договору був ознайомлений з чинною редакцією умов та правил, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відсоткам за користування грошовими коштами. Окрім цього, станом на 02.09.2023 року відповідачем сплачено заборгованість по тілу кредиту, тому отримані від банку кошти були повністю повернуті відповідачем.

Інших заяв та клопотань сторонами не заявлялось, а судом не вирішувалось.

В судове засідання сторони не з?явились, про місце та час розгляду справи сповіщені в установленому порядку, позивачем в тексті позовної заяви зазначено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились.

При вивченні письмових доказів судом встановлено таке.

30.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

У вказаній заяві відсутні відомості щодо того, яку саме платіжну картку, з яким саме лімітом та на яких саме умовах бажав оформити відповідач.

Фактично у цій заяві відсутні будь-які відомості щодо умов укладення договору, адже в анкеті містяться лише відомості про заявника та наявна відмітка про виявлення бажання оформити на своє ім`я Картку «Універсальна».

Відповідно до анкети-заяви ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між клієнтом та банком договір про надання банківських послуг.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», який долучено до матеріалів цивільної справи, не містить підпису відповідача.

Згідно з Паспортом споживчого кредиту, який було підписано відповідачем 22.12.2021 року, ОСОБА_1 був ознайомлений з діючими на той час Основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, Інформацією щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, Порядком повернення кредиту та Додатковою інформацією, однак, банком не надано тарифів, які діяли станом на день підписання заяви 30.01.2014 року.

Як вбачається з наданої АТ «КБ «ПриватБанк» довідки ОСОБА_1 надавалось чотири картки: 28.12.2010 року строком дії до січня 2015 року, 30.01.2014 року строком дії до грудня 2016 року, 20.11.2017 року строком дії до липня 2021 року та 22.12.2021 року строком дії до грудня 2025 року.

З даної довідки встановлено також, що 28.12.2010 року відкрито картковий рахунок та надано картку «Універсальна», натомість 30.01.2014 року відповідачеві надано картку «Універсальна Gold», хоча в анкеті-заяві від 30.01.2014 року ОСОБА_1 під особистий підпис виявив бажання оформити на своє ім`я карту «Універсальна».

Визначити коли саме АТ «КБ «ПриватБанк» відкрив відповідачеві картковий рахунок за договором від 30.01.2014 року, про укладення якого вказував позивач, та яку саме картку було надано встановити не виявилось можливим за відсутністю відповідних відомостей в матеріалах справи.

Згідно з розрахунком заборгованості, за період з 30.01.2014 року по 29.02.2020 року ОСОБА_1 не мав заборгованості, за період з 01.03.2020 року по 11.06.2023 року відповідачем погашено заборгованості за тілом кредиту на суму 75096,74 гривень, 15,17 гривень погашено заборгованості за простроченим тілом кредиту, заборгованість за простроченим тілом кредиту складає 39984,30 гривні, заборгованість за простроченими відсотками складає 9251,02 гривня. Загальна заборгованість за наданим кредитом 49235,32 гривень.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 626 ч. 1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ч. 1 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ч. 1 ЦК України).

Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до анкети-заяви договір між сторонами складається з кількох документів, водночас, враховуючи, що Умови та Правила надання банківських послуг не містять конкретних умов щодо розміру кредитного ліміту, відсотків за користування кредитними коштами, неустойки, адже зазначені Умови та Правила розповсюджуються на всі картки, які емітуються банком, тож відповідні конкретні умови щодо кожного окремого клієнта мають бути визначені в анкеті-заяві, в якій клієнт банку має вказувати яку саме платіжну картку він бажає отримати, який саме розмір кредитного ліміту просить встановити, а банком у свою чергу мають бути вказані відсотки за користування кредитними коштами та розмір інших платежів, в тому числі і неустойки.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» в чотирьох різновидах, який наданий позивачем, конкретних умов щодо картки, що була видана ОСОБА_1 не містить, адже являє собою узагальнений збірник тарифів по чотирьом різновидам платіжних карток в різні період часу.

При цьому з розрахунку, який надано позивачем, вбачається, що відсоткова ставка до серпня 2014 року включно становила 27,60%, а з вересня 2014 року складала 32,40%, натомість як згідно наданим тарифам в такий спосіб відсоткова ставка не змінювалась по жодній з карток.

В анкеті-заяві відсотки за користування кредитними коштами, розмір та умови застосування неустойки не зазначені.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути нараховані відсотки.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду, "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Фактично позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що 30.01.2014 року між сторонами був укладений договір.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що 30.01.2014 року між сторонами дійсно був укладений договір про надання банківських послуг на умовах, які відображені у Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, а також з застосуванням тарифів, які додані до позовної заяви.

Враховуючи неможливість перевірити факт укладення такого договору, строк його дії та визначити його істотні умови, суд, виходячи з презумпції обов`язковості доведення обставин, на які посилається, саме стороною, яка стверджує про такі обставини, суд вважає, що позивачем не доведені обставини, на які він посилався в обґрунтування заявленого позову, не вбачає підстав для задоволення позову для стягнення заборгованості за договором та відсотків за користування коштами, з огляду на правову позицію, викладену у постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17.

Оцінюючи вимогу про стягнення заборгованості за тілом кредиту, тобто в даному випадку це сума коштів, яка фактично була отримана відповідачем, в ракурсі правової позиції Великої палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, суд не вбачає підстав і для стягнення цієї суми, адже сума, яка складається з сукупності виплат, які були здійснені ОСОБА_1 у відповідності до наданого позивачем розрахунку, перевищує суму вказаного позивачем тіла кредиту у 39984,30 гривні, оскільки відповідачем станом на 11.06.2023 року вже було сплачено 75096,74 гривень в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту та 15,17 гривень в рахунок погашення заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Окрім цього, згідно з копією відомостей по картковому рахунку відповідача № НОМЕР_1 строком дії до грудня 2025 року, станом на 01.09.2023 року зараховано 40000 гривень, що також перевищує суму заборгованості за простроченим тілом кредиту.

На підставі викладеного, керуючись 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», яке зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 11.09.2023 року