Справа № 698/105/23
Провадження № 2/698/59/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранов О.І.,

за участю секретарів Триліс Я.О.,

представника позивача Руденка Р.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду у селищі Катеринопіль цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2023 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пред`явило позов до відповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позов мотивує тим, що ОСОБА_6 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 17.11.2010 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В процесі користування кредитним рахунком позичальник не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 17.11.2010 року становить 15819,07 грн.

12.07.2022 року позивачем до спадкоємців позичальника направлено лист-претензію, згідно яких АТ «ПРИВАТБАНК» пред`явило свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

У позовній заяві представник АТ «ПРИВАТБАНК» зазначає, що спадкоємцями ОСОБА_6 є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , які постійно проживали із спадкодавцем, в тому числі і на час відкриття спадщини. Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника ОСОБА_6 та відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , у яких вказана адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 15819,07 грн. за кредитним договором б/н від 17.11.2010 року та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

24.02.2023 року ухвалою судді Катеринопільського районного суду відкрито провадження у справі, постановлено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

16.03.2023 року ухвалою судді Катеринопільського районного суду постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Крім того, 16.03.2023 року ухвалою судді Катеринопільського районного суду постановлено витребувати від Катеринопільської державної нотаріальної контори відомості щодо: виданих свідоцтв про право на спадщину; наявності заборон та обтяжень, щодо спадкового майна, кола осіб, які подали заяви про прийняття спадщини; подали заяви про відмову від спадщини; відносно яких є заповідальні розпорядження (з наданням копій цих розпоряджень) у спадковій справі, яка була заведена Катеринопільською державною нотаріальною конторою щодо спадкового майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позові.

В судовому засіданні представник відповідачів по справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 адвокат Терещенко Р.В. зазначив, що його підзахисні спадщину після смерті ОСОБА_6 не приймали, оскільки не подавали відповідної заяви до нотаріальної контори та не проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, просить відмовити в задоволенні позову за відсутності підстав для стягнення боргу за кредитом спадкодавця.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, з`ясувавши обставини справи та перевіривши доказами, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в силу наступного.

17.11.2010 року ОСОБА_6 підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, згідно якої виявив бажання отримати кредитний ліміт за платіжною карткою «Універсальна» (а.с. 45).

На підтвердження своїх вимог до матеріалів справи позивач надав копію анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 45) та копію Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а.с. 44). Крім того, на підтвердження своїх вимог позивач надав суду розрахунок заборгованості, згідно з яким вбачається, що станом на 01.11.2022 року заборгованість позичальника становить 15819,07 грн. ( а.с. 35-40) та копію виписки за договором № б/н за період 31.10.2015 р. -04.11.2022 р. (а.с. 41-43).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.09.2021 року (а.с. 17).

Банк звернувся до Катеринопільської державної нотаріальної контори з претензією кредитора від 06.05.2022 року за №SAMDNWFC 0 (а.с. 20), та 12.07.2022 року з листом-претензією до відповідачівОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , як до спадкоємців позичальника ОСОБА_6 (а.с. 22-25).

Згідно повідомлення Катеринопільської ДНК № 256/02-14 від 05.07.2022 року на лист від 06.05.2022 року за №SAMDNWFC 0, на підставі надісланої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заяви-претензії в Катеринопільській державній нотаріальній конторі, 05.07.2022 року заведено спадкову справу №73/2022 після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 15.03.2023 року, засвідченого депутатом Катеринопільської селищної ради VIII скликання Мандрикою Л. та представниками селищної ради Лисенко Г., ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_6 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а з 2010 року та до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично не проживав за вказаною адресою.

З листа Катеринопільської державної нотаріальної контори від 24.03.2022 року № 161/01-16 вбачається, що спадкова справа №73/2022 після смерті ОСОБА_6 заведена на підставі претензії кредитора від 05.07.2022 року. По даній спадковій справі свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала суду показання про те, що вона особисто була знайома із ОСОБА_6 , оскільки є сусідкою по вулиці. Його діти, після закінчення школи роз`їхались. До 2010 року свідок бачила ОСОБА_6 рідко, а після 2010 року взагалі не бачила за місцем проживання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надала суду показання про те, що ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , після закінчення дітьми школи не проживав. За вказаною адресою проживають його батьки. Діти тільки приїжджають у гості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплати проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики не припиняються, а включаються до складу спадщини, тому спірні правовідносини мають регулюватися ст.ст. 1281,1282 ЦК України.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Згідно положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. А тому, виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість.

У п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки у тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Отже, спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця.

Представник позивача у позовній заяві, як на підставу задоволення позову, посилається на те, що відповідачі постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки зареєстровані за його адресою, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину і повинні нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Суд звертає увагу на те, що всупереч наведеним вище нормам, позивач не долучив до матеріалів справи жодного доказу на підтвердження того, що на час смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачіОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 не лише були зареєстровані за однією і тією ж адресою з ОСОБА_6 , а й фактично проживали з ним. Крім того судом встановлено, що за вказаною адресою ОСОБА_6 на час смерті не проживав із 2010 року. Позивачем жодним чином також не доведено, що після смерті ОСОБА_6 залишилось майно, яке належало йому на праві приватної власності, та що вартість отриманого після його смерті майна відповідає ціні позову.

Більше того, відповідно до повідомлення Катеринопільської державної нотаріальної контори, спадкова справа №73/2022 заводилась виключно на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТ БАНК». При цьому, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємці не подавали заяв у нотаріальну контору, жодне свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Позивач надав суду в якості доказів щодо фактичного постійного проживання відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 із спадкодавцем на час відкриття спадщини копії паспортів відповідачів та спадкодавця, де зазначено місце реєстрації: АДРЕСА_1 , з яких не можливо встановити факт спільного проживання відповідачів із ОСОБА_6 , а отже. позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження спільного проживання відповідачів із спадкодавцем (позичальником).

Ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Посилання банку лише на спільне місце реєстрації відповідачів із спадкодавцем, без надання доказів наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті спадкодавця, доказів того, що відповідачі проживали з ним на час відкриття спадщини, свідчить про недоведеність позивачем обставин на які він посилається, обґрунтовуючи позовні вимоги.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, відсутні підстави для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, а тому позов задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 526, 608, 1218, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-257, 268, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 13 квітня 2023 року.

Головуючий Баранов О.І.