Провадження № 2/522/1319/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої майну фізичної особи,

В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2022 року позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 62.300,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10.000,00 грн. та судові витрати

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що Позивач є власником та постійно проживає разом з родиною у квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 , яка розташована на п`ятому поверсі того самого будинку безпосередньо над квартирою, що належить Позивачеві, що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРПНМ (Додаток № 3). Позивач вказує, що протягом періоду листопад-рудень 2022 року з квартири Відповідача неодноразово відбувалося витікання води з водопровідної системи та каналізації, яка потрапляла в квартиру Позивача та коридор загального користування, суміжний з приміщенням санвузлу.

22 грудня 2022 року о 20 год. 00 хв. в квартирі Відповідача вчергове сталося значне витікання води з каналізаційної системи, яка крізь залізобетонні перекриття потрапила до квартири Позивача.

Одразу після виявлення аварійної ситуації Позивач звернувся до диспетчерської служби будинку, що розташована у першій парадній на першому поверсі, яка направила чергового сантехніка для встановлення причин затоплення. Обслуговуванням будинку займається ТОВ «Управдом»

Позивачем разом з представниками ТОВ «Управдом» було оформлено акт від 22.12.2022 р., в якому зафіксовано факт затоплення квартири Позивача з квартири Відповідача внаслідок несправності каналізаційної системи у квартирі Відповідача.

У подальшому на наступний день знов сталося нове чергове протікання води з квартири Відповідача до квартири Позивача. Орендар ОСОБА_3 на момент нового протікання була відсутня в квартирі, двері ніхто не відчиняв, а її телефон був поза зоною досяжності. Через ці причини Позивачу не вдалося потрапити до квартири Відповідача.

Враховуючи триваючу аварійну ситуацію з системами водопроводу та водовідведення у квартирі Відповідача, через які відбувається періодичне затоплення квартири Позивача, а також враховуючи небажання Відповідача усувати причини аварії та взагалі спілкуватися із Позивачем з цього приводу, Позивач змушений звернутися до суду із даним позовом про відшкодування шкоди, завданої аварійними ситуаціями з вини Відповідача. З метою з`ясування вартості ремонтних робіт з приведення у первісний стан квартири після її затоплення Позивач отримав кошторис-розрахунок, згідно з яким вартість відновлювальних робіт складає 62300,00 грн. Також позивач вказує, що йому було завдано моральної шкоди.

Ухвалою від 19.01.2023 року відкрито провадження у справі.

01 березня 2023 року від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до наданого відзиву відповідач позов не визнає в повному обсязі, вказує на його недоведеність та необґрунтованість.

03 березня 2023 року від позивача до суду надійшла заява про приєднання до справи додаткових пояснень позивача.

14 березня 2023 року від позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи Акту від 03 березня 2023 року.

11 квітня 2023 року від відповідача до суду надійшло клопотання про долучення доказів.

11 квітня 2023 року від відповідача до справи надано письмові пояснення.У судове засідання призначене на 11 квітня 2023 року з`явились позивач ОСОБА_1 , та представник відповідача ОСОБА_4 .

Позивач під час судового засідання на задоволенні позову наполягав, просив позовну заяву задовольнити. Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що Позивач є власником та постійно проживає разом з родиною у квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач просить стягнути матеріальну та моральну шкоду, яка заподіяна відповідачем, в результаті залиття ап. АДРЕСА_4 , яка належить йому на праві приватної власності.

Згідно акту обстеження ООО «Управдом» від 22.12.2022 року, п. 176 в будинку АДРЕСА_5 . В результаті обстеження виявлено наступне: «Зі слів власника, на стелі протікання з апартементів вище (ап. 189 ОСОБА_2 . У зв`язку з відсутністю електроенергії не було можливості зафіксувати площу затікання. Імовірно причиною протікання є забитий сіфон під мийкою на кухні в ап. 189 (власн. ОСОБА_2 )

В ході розгляду справи по суті, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України).

Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженихнаказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 визначено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Примірник акту міститься в додатку 4 до цих Правил.

Згідно з вимогами Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій факт залиття та його наслідки фіксуються актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В акті мають бути зазначені такі відомості: 1) дата складання акта (число, місяць, рік); 2) прізвища, ініціали та посади членів комісії; 3) дата настання залиття; 4) адреса квартири; 5) опис того, що трапилося (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено); 6) чітко зазначені причини залиття; 7) висновки і рекомендації комісії про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.; 8) підписи членів комісії та тих хто ознайомлений з актом.

Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.

Як вбачається з наданого акту обстеження від 22.12.2022 року, «Управдом» при обстеженні ап. 176 та складанні акту мешканці ап. АДРЕСА_6 не були присутні, акт складений за їх відсутності, при цьому комісія провела огляд пошкоджень лише в приміщенні квартири позивача. Також, позивачем не зазначено та не надані докази, що на обстеження ап. 176 запрошувались мешканці ап. АДРЕСА_6 , та представниками ділянки вчинялись будь-які дії щодо забезпечення присутності відповідача в такому обстеженні та складанні акті, а акт від 22.12.2022 також таких відомостей не містить. Також відсутні відомості щодо дати настання залиття; висновки і рекомендації комісії про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін. З огляду на зазначене акт від 22.12.2022 року, складено з порушенням вимог пункту 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

06 січня 2023 року позивачем надано до суду Звіт про оцінку.Однак вказаний звіт не містит доказів неправомірних дій відповідача щодо залиття ап. АДРЕСА_4

Дослідивши надані документи, враховуючи норми чинного законодавства та правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 21.02.2018 року (справа № 2-1974/11), суд приходить до висновку, що акт від 22.12.2022 року не може бути належним та допустимим доказом заподіяння відповідачем з його вини майнової шкоди позивачу.

Суд критично оцінює Акт про залиття від 03 березня 2023 року наданий позивачем, адже вказаний Акт складений після подання позовної заяви до суду та не може бути доказом обставин зазначених в позовній заяві.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність доказів, що залиття квартири позивача відбулося саме через винні недбалі дії відповідача, що дає підстави для висновку про відсутність складу правопорушення, яке може бути підставою для задоволення позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

За змістом ст. 1066 ЦК України відсутність вини має доводити особа, яка завдала шкоди, однак як у даному випадку факт завдання шкоди саме відповідачем не встановлений.

При таких обставинах позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, понесені позивачами судові витрати покладає на позивача.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13500,00грн. надано до суду Договір про надання правничої допомоги №06/02 укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 06.02.2023 року , Додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги № 06/02 від 06.02.2023 року, Рахунок фактура № 1 від 06.02.2023, Акт Приймання передачі наданих послуг № 1.

Суд зазначає, що компенсація витрат з надання правничої допомоги адвоката здійснюється у порядку, передбаченому ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 4 ст. 137 ЦПК України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч. ч. 2, 3 ст.30 вищевказаного Закону).

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій учасника процесу, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Але, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

З поданих до суду документів вбачається, що представництво відповідача в цій справі здійснювалось адвокатом Петрушко І.С, на підставі Угоди № 06/02 про надання правової допомоги.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Суд вважає що зазначена відповідачем сума відшкодування не є співмірною складності справи, не в повній мірі відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з обставин справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 («East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання зокрема як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, дослідивши заяву представника відповідача про стягнення судових витрат, приходить до висновку про часткове задоволення заяви у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10-13, 18, 76-82, 89, 128-131, 133, 141, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої майну фізичної особи відмовити.

Стяґнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 17.04.2023 року.

Суддя Р.Д. Абухін

11.04.23