У Х В А Л А

Справа № 183/4639/23

№ 2-о/183/177/23

18 квітня 2023 року м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Оладенко О.С. ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

14.04.2023 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із вказаною заявою, в якій просить встановити факт народження ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Алчевську Луганської області; мати ОСОБА_2 ; батько ОСОБА_1 .

Ознайомившись зі змістом заяви та доданих до неї документів, доходжу такого висновку.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, заявник зазначає, що отримати свідоцтво про народження ОСОБА_3 , неможливо, оскільки народження дитини відбулося на тимчасово окупованій території України.

Також на підтвердження факту народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявником долучена копія свідоцтва про народження, виданого установою під назвою «Отдел записи актов гражданського состояния Алчевського городского управления юстиции» так званої «луганской народной республики» .

21 квітня 2022 року з метою оперативного реагування на ситуацію в державі, яка зумовлена широкомасштабним вторгненням російської федерації на територію України, а також запровадженням воєнного стану Верховною Радою України був прийняти Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» № 2217-ІХ, яким зокрема були внесені зміни до частини 3статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Вказаним Законом визначено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституціїта законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першоюстатті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. /стаття 1 Закону/

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження,смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Аналіз зазначеної вище норми свідчить про те, що положення ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» містять виключення, у тому числі для документів, які видані органами та/або особами, створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, зокрема, для документів, які підтверджують факт народження і повинні додаватися до заяви про державну реєстрацію народження фізичної особи.

При цьому відповідно до п. 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 за № 52/5 (далі за текстом Правила), підставами для проведення державної реєстрації народження, у тому числі є медичний висновок про народження, медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу.

За таких обставин доходжу висновку, що доводи заявника про неможливість зареєструвати народження фізичної особи в компетентних органах держави Україна у зв`язку з відсутністю документа про народження, виданого компетентною установою України, є безпідставними.

Згідно з п. 14 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року, у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника.

Отже, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини, відповідно до вищезазначеного нормативного акта є звернення заявника до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Тобто держава з метою захисту прав дітей на законодавчому рівні врегулювала можливість проведення реєстрації факту народження на підставі документів, виданих на тимчасово окупованих територіях.

У разі відмови компетентного органу проведення державної реєстрації народження дитини, така відмова (бездіяльність) може бути оскаржена в адміністративному порядку.

Указані обставини свідчать про те, що заявник має можливість здійснити державну реєстрацію народження в будь-якому органі державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Разом з тим матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 до органу державної реєстрації актів цивільного стану та відмови цього органу у реєстрації народження ОСОБА_3 , який народився на тимчасово окупованій території України, а також доказів відмови у державній реєстрації народження.

Згідно з п.1 ч. 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі,якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи те, що порядок державної реєстрації народження віднесено до повноважень органів державної реєстрації актів цивільного стану, заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження особина тимчасово окупованій території України не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі, визначені п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України,

Керуючись ст. 186 ч. 1 п. 1, 258-261, 274, 293, 294, 317, 353, 355 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 18 квітня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.