Справа № 296/3091/23
Провадження № 2/288/238/23
10 липня 2023 року смт. Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Рудник М. І.,
за участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач) про надання додаткового строку для прийняття спадщини, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою та документами для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку.
Окрім позивача заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_2 , родинні стосунки якої із спадкодавицею не підтверджено, яку і визначено відповідачем по справі, оскільки остання подала заяву про прийняття спадщини.
27.02.2022 року державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Нотаріусом було вивчено спадкову справу № 347/2021 та документи подані позивачем та вирішено, що свідоцтво про право на спадщину не може бути видане, так як позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, він вважається таким, що спадщину не прийняв.
З матеріалів спадкової справи встановлено, що заява про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1 до шести місяців з дня смерті подана не була. На день смерті спадкодавиці за однією адресою з нею позивач зареєстрована не була, а отже спадщину у встановлений законом строк не прийняла.
Окрім того, нотаріусом було встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку, складений на ім`я « ОСОБА_4 », однак, як вбачається з документів, ім`я заповідачки « ОСОБА_3 ».
При огляді нотаріусом державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 046386, виданого Попільнянським районним відділом земельних ресурсів 19 липня 2004 року, а також свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , витягу про народження заповідачки ОСОБА_3 , було виявлено розбіжності, а саме: державний акт на право на земельну ділянку складено на ім`я ОСОБА_4 , а за свідоцтвом про смерть особа носила ім`я ОСОБА_3 .
Позивач є спадкоємицею за заповітом про наявність якого їй було не відомо. Про існування заповіту позивач дізналась випадково. Наявність складеного та зареєстрованого заповіту на ім`я позивача підтверджено лише 13.02.2023 року, згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі заповіту.
У вирішені питання про поважність пропуску строку для прийняття спадщини дійсно потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Позивач просить надати їй додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач в судове засідання не з`явилась, 18 травня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача - адвоката Томашевської О.А. в якому вона просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити
Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідач в судові засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до статті 128 ЦПК України.
Згідно пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до Судових викликів № 296/3091/23/7246/23 від 18.05.2023 року та № 296/3091/23/9343/23 від 28.06.2023 року розміщених на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач ОСОБА_2 повідомлена про судові засідання.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України, визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно частини 4 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 09 квітня 2021 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 1353 /а.с. 8/.
Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 046386, виданого 19 липня 2004 року, ОСОБА_4 , яка проживає в АДРЕСА_1 , на підставі розпорядження голови Попільнянської райдержадміністрації від 27 квітня 2004 року № 148, є власником земельної ділянки площею 9,3443 у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Лучинської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки ведення особистого селянського господарства /а.с. 9/.
Як вбачається з заповіту посвідченого 17 січня 2011 року державним нотаріусом Другої Житомирської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 заповіла все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зареєстровано в реєстрі за № 1-1 /а.с. 19/.
Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 13 лютого 2023 року Житомирським обласним державним нотаріальних архівом, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про видачу дубліката: заповіту, заповідач ОСОБА_3 , дата посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с. 20/.
Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 04 серпня 2021 року Житомирською державною нотаріальною конторою Житомирської області, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про спадкову справу, спадкодавець ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , номер спадкової справи № 347/2021 /а.с. 23/.
Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Судом досліджено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем та встановлено, що позивач ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не подала своєчасно у шестимісячний строк з поважних причин, так як вона не була обізнана про існування заповіту.
Тому продовження їй строку для подання заяви про прийняття спадщини не суперечить закону та не порушить будь-чиїх інших прав та охоронюваних законом інтересів.
Всі вказані обставини є поважними та вплинули на своєчасність прийняття позивачем спадщини.
Спадкоємці, які протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подали заяву про прийняття спадщини, вважаються такими що не прийняли її.
Згідно з правилами статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Згідно частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Як вбачається з частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за наявності поважності причин його пропуску, також і після спливу значної кількості часу.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. У практиці Європейського суду з прав людини застосовується принцип пропорційності як невід`ємна складова та інструмент верховенства права, зокрема, й у питаннях захисту права власності. Цей принцип закріплений і у частині третій статті 2 ЦПК України.
Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.
В постанові від 23 серпня 2017 року в справі № 6 1320цс17, Верховний Суд вказав, що при розгляді спорів про надання особі додаткового строку, судам слід дослідити чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.
Проте, матеріали справи та постанова нотаріуса № 374/02-31 від 27.02.2023 року /а.с. 21-22/, не містять підтвердження того, що державним нотаріусом, після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця, вчинялися дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.
За змістом статей 12, 81, 89, 263 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за наявності поважності причин його пропуску, також і після спливу значної кількості часу.
Судом встановлено, що позивач дійсно пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тому суд вважає за необхідне визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.
За вищенаведених обставин, є достатні підстави для задоволення позовних вимог та надання ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року; статтями 1217, 1221, 1262, 1268-1270, 1272 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 211, 223, 258, 259, 263-265, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у три місяці з дня набрання рішення суду законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник