КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/2575/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Бережної Наталії Миколаївни на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року представник АТ КБ «Приватбанк» - Безменко М.Є. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року позовну заяву повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, представник позивача АТ КБ «Приватбанк» - Бережна Н.М. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати та направити цивільну справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що в матеріалах справи, які були подані до суду, представник Безменко М.Є., подаючи від імені АТ КБ «Приватбанк» позовну заяву, надав на підтвердження своїх повноважень довіреність №392-К-О від 20 січня 2020 року, видану Головою Правління АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_4, який діє на підставі статуту, та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Звертає увагу, що довіреність №392-К-О від 20 січня 2020 року, видана Безменку М.Є. , відповідає вимогам діючого законодавства України.

Уважає, що правові підстави для повернення позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» на підставі пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України у місцевого суду відсутні.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції керувався пунктом 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України та виходив з того, що представником позивача на підтвердження своїх повноважень не надано належних та допустимих доказів на здійснення представництва інтересів позивача, що унеможливлює встановлення повноважень Безменка Микити Євгеновича, який уповноважений діяти від імені Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк».

Статтею 263 ЦПК України установлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Проте, оскаржувана ухвала не відповідає указаним нормам, що згідно статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, 11 листопада 2022 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява, підписана представником АТ КБ «Приватбанк» - Безменка М.Є. про стягнення заборгованості.

Пунктом 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України, на яку посилався суд першої інстанції як на підставу для повернення позовної заяви, визначено, що позовна заява повертається, якщо її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Частиною сьомою статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно частини третьої вказаної статті довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

При цьому, положеннями статей 175 та 177 ЦПК України не встановлено обов`язку позивача додати до позовної заяви, окрім довіреності на підтвердження своїх повноважень діяти від імені позивача, докази повноважень посадової особи на видачу довіреності.

На підтвердження своїх повноважень діяти від імені АТ КБ «Приватбанк» адвокат Безменко М.Є. надав копію довіреності №392-К-О від 20 січня 2020 року, виданої Головою Правління АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_4, та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Таким чином, Безменком М.Є. при зверненні до суду з позовною заявою від імені та в інтересах АТ КБ «Приватбанк» було надано всі документи, передбачені цивільним процесуальним законом.

До того ж, відповідно до статті 248 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється у разі:

1) закінчення строку довіреності;

2) скасування довіреності особою, яка її видала;

3) відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю;

4) припинення юридичної особи, яка видала довіреність;

5) припинення юридичної особи, якій видана довіреність;

6) смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків;

7) смерті особи, якій видана довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №52, з якої вбачається, що головою правління є ОСОБА_3 та на яку послався суд першої інстанції, сформовано 10 червня 2021 року.

При цьому, довіреність №392-К-О видана ОСОБА_4 на ім`я Безменка М.Є. 20 січня 2020 року та є чинною до 20 січня 2023 року.

Докази того, що вказана довіреність була відкликана (скасована) в матеріалах справи відсутні. Немає у матеріалах справи і доказів того, що у Петра Крумханзла не було повноважень на видачу довіреностей від імені АТ КБ «ПриватБанк».

Такі підстави, як реорганізація юридичної особи чи зміна керівника, чинним законодавством не визначені як підстави для припинення повноважень представника за довіреністю.

Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував та, залишивши поза увагою положення вказаних норм процесуального закону, дійшов передчасного та помилкового висновку про відсутність у Безменка М.Є. повноважень на підписання позовної зави від імені АТ КБ «ПриватБанк»

Окрім того, за наявності обґрунтованих сумнівів щодо дійсності наданої довіреності суд не був позбавлений можливості залишити позовну заяву без руху для надання додаткових доказів на підтвердження повноважень представника діяти в інтересах позивача, чого судом першої інстанції здійснено не було.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, яким, зокрема, є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 1 частини третьої статті 3 ЦПК України верховенство права є однією із засад цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» зазначав, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право подавати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав та на суд, з якого випливає право доступу до суду, тобто право порушувати провадження у суді в цивільних справах, становить лише один аспект; однак це є той аспект, який дійсно робить можливим використання подальших гарантій, закладених у пункті 1 статті 6. Такі характеристики судового провадження, як справедливість, відкритість та невідкладність, насправді не мають жодної цінності, якщо таке провадження передусім не порушено. І в цивільних справах навряд чи можна уявити верховенство права без можливості мати доступ до суду.

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, виходячи з вищенаведеного, колегія доходить висновку, що місцевий суд не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив передчасний висновок про повернення позовної заяви, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Таким чином, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Бережної Наталії Миколаївни - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року- скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник