Провадження № 2/369/2389/23
РІШЕННЯ

Іменем України

14.04.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Соловюк В.І.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання неправомірним та скасування рішення та акту-розрахунку комісії з розгляду актів про порушення,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання неправомірним та скасування рішення та акту-розрахунку комісії з розгляду актів про порушення. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.02.2021 року він став власником житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Після придбання будинку ним була підписана Заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживання), внаслідок підписання якою між ним та відповідачем було укладено Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015року №2498.

Зазначав, що від колишнього власника будинку йому стало відомо, що 01 липня 2016 року, працівниками Києво-Святошинської філії ПАТ "Київоблгаз", в зв`язку з виходом з ладу старого лічильника 2006 року випуску, з обмінного фонду, було встановлено бувший у використанні лічильник природного газу марки "Октава", типорозмір:G6, №433469, 2001 року випуску. На лічильник була встановлена пломба В18169684. При цьому був складений відповідний акт №. Жодних документів на даний прилад обліку (експертиз про його придатність до використання, актів про повірку, технічного паспорту і т.д.) абоненту надано не було. Жодних підозр в тому, що в даний прилад обліку, до його встановлення, раніше було втручання (ремонт), колишній власник будинку не мав, оскільки на лічильнику стояла пломба і він встановлювався працівниками газорозподільної компанії. Крім того він не мав спеціальних знань, що давали б йому можливість відрізнити пломбу заводу виробника від іншої пломби.

Після придбання будинку, позивач також, як людина, що не володіє спеціальними знаннями, не помітив жодних ознак, що лічильник газу №433469 має якісь вади, що не дозволяють використовувати його за призначенням. Зазначав, що до нього, неодноразово приходили працівники відповідача та проводили огляд газового обладнання, знімали показники з лічильника природного газу, жодних зауважень щодо лічильника та його пломб не висловлювали.

20 січня 2022 року працівниками відповідача складено акт про порушення №294, в якому зазначено про встановлення порушення пп.3 п.1, глави 2, розділу ХІ Кодексу "Газорозподільних систем", "несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ) (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу)", а саме: пломби на ЗВТ не відповідають зразкам заводу виробника. У той самий день було складено акт демонтажу лічильника газу для проведення експертизи, на підставі якого було демонтовано лічильник природного газу марки "Октава", типорозмір: G6, №433469, 2001 року випуску, пломба В18169684. У працівників відповідача жодних зауважень до цілісності зовнішньої пломби В18169684, яка пломбує як гайки кріплення лічильника та вимірювальний механізм; цілісності стікерної пломби №7088586 на вимірювальному механізмі, що встановлювалися відповідачем при опломбуванні - не було. Претензії були лише до пломби самого лічильника (пломба на вимірювальному механізмі, що мають відтиск ГПЗД), що вона не відповідає зразку заводу виробника, при цьому до її цілісності також претензій не було.

21 січня 2022 року комісією для проведення експертизи лічильників газу було складено акт №КВ0000206 експертизи лічильника газу. При цьому даною комісією не встановлено коли саме відбулося втручання в лічильник, чи до встановлення даного лічильника (до 01 липня 2016 року) чи вже після його встановлення та опломбування. Зазначав, що обставини: 1) даний лічильник був встановлений з обмінного фонду і надавався відповідачем; 2) згідно бази "Інтерсофт, лічильник був в ремонті на заводі в 2014 році; 3) неушкодженість пломби В18169684, яка пломбує як гайки кріплення лічильника та вимірювальний механізм; 4) цілісності стікерної пломби №7088586 на вимірювальному механізмі доводять, що втручання у вимірювальний механізм лічильник міг бути здійснений лише до його встановлення та опломбування, оскільки без руйнування пломби В18169684 та стікерної пломби №7088586, цього зробити фізично неможливо.

22 вересня 2022 року було проведено засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС, на якій розглядався комісією акт про порушення №294 від 20.01.2022 року. На даному засіданні адвокат позивача заявив клопотання про перенесення засідання комісії з розгляду акту про порушення №294 від 20.01.2022 року, у зв`язку з необхідністю надання йому копії акту встановлення лічильника газу за адресою АДРЕСА_1 . А також документів про історію лічильника де раніше він встановлювався, яким чином потрапив до обмінного фонду. В зв`язку з чим комісією було прийнято рішення про перенесення засідання на 20.10.2022 року.

20 жовтня 2022 року комісією з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС було продовжено розгляд акту про порушення №294 від 20.01.2022 року. На даному засіданні адвокату позивача було надано копію акту зняття/встановлення побутового газового лічильника № від 01 липня 2016 року, однак документів про історію спірного лічильника - де раніше він встановлювався, яким чином потрапив до обмінного фонду не було надано. Комісією не було взято до уваги, що втручання в лічильник газу відбувся до його встановлення (до 01 липня 2016 року), і позивач не здійснював несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки. За результатами розгляду комісією акту про порушення №294 від 20.01.2022 року, на засіданні комісії прийнято рішення про нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та його вартості. Дане рішення комісії було оформлене протоколом №10094 від 20 жовтня 2022 року.

20 жовтня 2022 року також було складено "Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості". Позивач зазначав, що даний документ нічого спільного з актом-розрахунком немає, оскільки взагалі не містить жодних арифметичних розрахунків, не містить методології яка застосовувалась при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, часового періоду за який донараховується об`єм природного газу, не містить кількості метрів кубічних необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості за 1 метр кубічний, кількості опалювальних приладів не визначено; опалювальна площа не визначена, не зазначено чи враховано в суму фактично сплачені суми за споживання газу. Даний документ містить лише суму 98 280,81 грн., природа виникнення якої в документі відсутня. Позивач стверджував, що всі ці обставини вказують на повну необґрунтованість з боку відповідача виставленої ним суми 98 280,81 грн.

Вказав, що внаслідок незаконних рішень відповідача йому заподіяно моральну шкоду. Заподіяну йому моральну шкоду він оцінив у розмірі 98 280,81 грн.

Позивач просив суд:

визнати незаконним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» щодо розгляду акту про порушення №294 від 20.01.2022 року, оформлене протоколом №10094 від 20 жовтня 2022 року;

визнати незаконним та скасувати Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 20.10.2022 року складений комісією з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», на підставі акту про порушення №294 від 20.01.2022 року та рішення комісії про задоволення акту про порушення від 20.10.2022 року №10094, до побутового споживача ОСОБА_1 на суму 98 280,81грн.;

стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 98 280,81 грн.;

стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року відкрито провадження у даній справі.

07 лютого 2023 року до суду подано відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з доводами позову представник відповідача вказав, що ОСОБА_1 є власником будинку та споживачем послуг розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , про що також зазначено в позовній заяві. На об`єкті встановлено лічильник газу марки ОКТАВА типорозмір G6 №433469, 2001 року випуску, виробник ДП завод «Генератор». За вказаною адресою обліковуються наступні газові прилади: плита газова ПГ-4 (1 шт.) та котел газовий (1 шт.). Зазначений лічильник було встановлено з обмінного фонду АТ «Київоблгаз» 01.07.2016 року відповідно до акту зняття/встановлення побутового газового лічильника (на держповірку/після держповірки) без ознак несанкціонованого втручання в його роботу у присутності тогочасного абонента, який не мав при встановленні жодних зауважень чи заперечень. У зв`язку із проходженням ремонту вищевказаного лічильника 2014 року на ДП завод «Генератор», з метою підтвердження відповідності вищевказаного лічильника метрологічним характеристикам та проходження періодичної повірки, що визначають його придатність до використання, АТ «Київоблгаз» було направлено лист на ДП завод «Генератор» відносно надання підтвердження цих даних.

Під час проведення планово-технічних робіт, за адресою позивача працівниками Києво-Святошинського відділення АТ «Київоблгаз» виявлено підозру на несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ). На підставі зазначеного складено Акт про порушення № 294 від 20.01.2022 року, за підписом гр. ОСОБА_2 із підозрою на порушення пп. З п. 1 гл. 2 Кодексу ГРМ «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу)», а саме: пломби ЗВТ не відповідають зразкам заводу виробника.Вказане порушення усунуте того ж дня шляхом зняття лічильника газу на експертизу та встановлення газового лічильника з обмінного фонду, про що зазначено в акті про порушення.

Відповідно до вимог п. 2 Порядку проведення експертизи ЗВТ та пломб, який передбачений у Главі 10 Р X Кодексу ГРМ лічильник газу марки ОКТАВА типорозмір G6 №433469, 2001 року випуску, виробник ДП завод «Генератор» у присутності гр. ОСОБА_2 , ЗВТ запаковано в пакет, який опломбовано пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером № 10013796, про що складено Акт демонтажу лічильника газу для проведення експертизи від 20.01.2022 р. (наявний в матеріалах справи). На місце демонтованого лічильника встановлено лічильник газу АТ «Київоблгаз» марки Візар, типорозміром G6, заводський № 0210833, 2007 року.

Експертизу лічильника газу проведено сервісним центром АТ «Київоблгаз» м. Боярка 21.01.2022 р. в присутності позивача при проведенні фото та відеофіксації. З використанням схеми фотографічних відбитків тавр на пломбах, що надані заводом виробником.

Експертиза лічильника газу лабораторією з повірки побутових лічильників газу супроводжувалася складанням протоколу експертного огляду ПЛГ, у якому зафіксовано всі характеристики, що були визначені при проведенні експертизи та невідповідності, що встановлені.

В п. 13 протоколу зазначено, що представник позивача зауважень до процедури експертизи не має, окрім незазначення, що лічильник був з обмінного фонду та був встановлений за попереднього власника. Проте вказане не заперечується відповідачем.

Представник відповідача зазначала, що відповідно до положень Наказу Міністерства палива та енергетики України «Про затвердження Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті» від 27.12.2005 № 619, проведення експертизи не передбачає встановлення комісією для проведення експертизи лічильника газу коли саме і ким здійснено втручання, чим намагається обґрунтувати свої позовні вимоги позивач.

За результатами позачергової повірки ДП «Київоблстандартметрологія» видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 21.01.2022 №ДМКВ0000206-22.

За результатами позачергової повірки встановлено, що ЗВТ не відповідає вимогам ДСТУ 1359:2012 Лічильники газу мембранні, ДСТУ 3336-96 Лічильники газу побутові. Загальні технічні умови. Р50-071-98 Лічильники газу побутові. Методи та засоби повірки. П.6.4.1 Зовнішній вигляд. Та вищевказаний лічильник визнано непридатним: «Пошкоджене лакофарбове покриття корпусу. Пломби на відліковому пристрої не відповідає вимогам ЕД. Пошкоджена кришка відлікового пристрою в місцях пломбування. Пошкоджений циферблат.».

При цьому, слід звернути увагу, що стікерна пломба, на яку позивач робить акцент, як непорушної, пошкоджена з однієї сторони, що видно з фотоматеріалів та зазначене зафіксовано відповідними документами, що ніяким чином не виключає виявлене втручання Споживача в лічильник газу.

З урахуванням проведеної повірки лічильника газу, за результатами експертизи складено акт експертизи лічильника газу № КВ0000206 від 21.01.2022 р. Висновки комісії для проведення експертизи лічильників газу: виявлено втручання.

Наказом №01 Но-106-0922 від 19.09.2022 р. створено комісію з розгляду актів про порушення вимог кодексу ГРМ. Відповіді щодо обов`язку входити до складу комісії представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора містяться в додатках до відзиву.

На засіданні комісії, що відбулося 20.10.2022 р. за присутності правомочного складу комісії та представника позивача, комісією було складено протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу №10094 від 20.10.2022 року та прийнято рішення про задоволення цього акту про порушення. Представником позивача було внесено до протоколу свої зауваження.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Відносно вартості природного газу за 1 м.куб. варто зазначити, що протягом періоду за який проведено Позивачу нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, Відповідачем здійснювалась закупівля послуг з балансування обсягів природного газу на підставі укладених договорів. Довідка про ціни для покриття виробничо-технічних втрат/витрат природного газу - додаток 15.

Так, 20.10.2022 року Комісія з розгляду актів про порушення розрахувала вартість об`єму спожитого природного газу виходячи з граничних об`ємів споживання природного газу населенням - додаток 19 до Кодексу ГРМ з урахуванням встановлених газових приладів: газова плита - 1 шт., газовий котел - 1 шт., опалювальна площа будинку 105,4 м2 за період з 20.07.2021 р. по 20.01.2022 р., тобто за пів року. На підставі зазначеного, представнику позивача, було надано акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу від 20.09.2022 р. на суму 98 280,81 грн., розрахунок на сплату вартості необлікованого об`єму природного газу та його вартості, акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) та рахунок на сплату вартості проведення експертизи лічильника газу.

Представник відповідача зазначала, що відповідач діяв в межах норм встановлених законодавством та всі доводи позивача не підтверджено відповідними доказами.

Також зазначала, що сам факт пошкодження пломби є порушенням наслідком якого є складення акту про порушення та донарахування необлікованих об`ємів природного газу і його вартості, при цьому в даному випадку, фіксація такого порушення підтверджується іншими пошкодженнями що були встановлені при проведенні експертизи лічильника газу 21.01.2022р.

В своєму відзиві представник відповідача заперечувала проти позову в частині стягнення моральної шкоди, мотивуючи тим, що особа має право на відшкодування моральної шкоди виключно у випадку порушення її прав та завдання моральної шкоди неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю і що як зазначено вище, дії АТ «Київоблгаз» є законними та правомірними, що позбавляє позивача права на відшкодування моральної шкоди.

Крім того, виходячи зі змісту положень пунктів 3 та 5 ч. З ст. 175 ЦПК України, позивач у своїй позовній заяві не надав обґрунтованого розрахунку суми (98 280,81 грн.), що підлягає стягненню, адже позивач мав чітко визначити чому саме вказана грошова сума підлягає стягненню, проте позивач взагалі не надає пояснень з цього приводу.

Позивач також не надав жодного доказу, який би належним чином підтверджував обставини заподіяння йому моральної шкоди саме відповідачем.

Отже представник відповідача просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» в повному обсязі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01 березня 2023 року.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву про слухання справи без участі сторони позивача, просив задоволити позов в повному обсязі.

При розгляді справи представник відповідача заперечувала проти позову, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 N 2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahalv. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява N 38722/02).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунікаційних послуг 30.09.2015 року №2494 (далі КГС), договір на приєднання до газорозподільної системи/договір на приєднання це письмова угода між оператором газорозподільної системи та замовником послуги з приєднання, яка укладається відповідно до вимог розділу V та за формою, наведеною в цьому Кодексі, визначає їх правовідносини під час виконання приєднання об`єкта замовника до газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) оператора газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Згідно із приписами пунктів 1 та 7 глави 9 розділу X КГС газорозподільних систем суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Оператор ГРМ повинен здійснювати контрольний огляд вузла обліку у строки, визначені цим Кодексом.

У разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення.

Розрахунок не облікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі XI цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до пунктів 1 та 2 глави 5 розділу XI КГС газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

За результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акту про порушення.

При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

При складанні акту-розрахунку враховується, зокрема, таке: розрахований відповідно до вимог цього розділу не облікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акту про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду не облікованого природного газу.

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акту про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Аналіз наведених норм КГС дає підстави для висновку, що наслідком несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника прихованим способом та нарахування суми збитків має бути беззаперечне встановлення обставин самовільного втручання особою в роботу газового лічильника, що призвело внаслідок таких дій до споживання не облікованого об`єму природного газу.

Отже, підставами для покладення на споживача газу відповідальності за несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, є сукупність складових умов, які полягають у такому: самовільне несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника; витрати (споживання) не облікованого об`єму природного газу.

Пунктом 4 глави 1 розділу 1 КГС визначено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Факт втручання споживача в роботу приладів обліку, у разі невизнання цього споживачем, обов`язково має бути підтверджений експертизою. Така правова позиція викладена 11.07.2018 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №336/6535/16-ц.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.02.2021 року, позивач - ОСОБА_1 став власником житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Після придбання будинку, позивачем була підписана Заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживання), внаслідок підписання якою між позивачем та відповідачем було укладено Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015року №2498.

01 липня 2016 року, згідно акту № зняття/встановлення побутового газового лічильника (на держповірку/після держповірки) без ознак несанкціонованого втручання в його роботу, у присутності тогочасного абонента (власника), працівниками Києво-Святошинської філії ПАТ "Київоблгаз", в зв`язку з виходом з ладу старого лічильника 2006 року випуску, з обмінного фонду, було встановлено бувший у використанні лічильник природного газу марки; "Октава", типорозмір:G6, №433469, 2001 року випуску. При цьому на лічильник була встановлена пломба R18169684. Також на лічильник була закріплена стікерна пломба №7088586.

20 січня 2022 року працівниками відповідача складено акт про порушення №294, яким встановлено порушення пп.3 п.1, глави 2, розділу ХІ Кодексу "Газорозподільних систем", "несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ) (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу)", а саме: пломби на ЗВТ не відповідають зразкам заводу виробника.

В той самий день було складено акт демонтажу лічильника газу для проведення експертизи, на підставі якого було демонтовано лічильник природного газу марки; "Октава", типорозмір: G6, №433469, 2001 року випуску, пломба R18169684.

21 січня 2022 року комісією для проведення експертизи лічильників газу, затвердженою 22 грудня 2021 року наказом по АТ"Київоблгаз" №13.1.Но-175-1221, було складено акт №КВ0000206 експертизи лічильника газу. В акті зазначалось: "1.1. Цілісність заводської пломби та повірчого тавра: Пломби мають відтиски літер "ГПЗД" у верхніх частинах, в нижніх частинах пломб відтиски відсутні. Пломби не відповідають зразку заводу-виробника та року виготовлення лічильника. Згідно бази "Інтерсофт, лічильник був в ремонті на заводі в 2014 році. Стікерна пломба 7088586 частково пошкоджена.

1.2. Цілісність відлікового механізму: Лічильник функціонує, стопор зворотнього ходу спрацьовує. Лічильник на дію магнітного поля не реагує. На кришці відлікового механізму розсвердлені отвори під пломбування. На коробці відлікового механізму пошкоджене лакофарбове покриття навпроти місця пломбування та в місці пломбування (зправа), отвори під пломбування розсвердлені. Пошкоджена цанга (прикуси). Вісь цифрових роликів зміщена вправо. Пошкоджений корпус відлікового механізму в місці встановлення цанги та навпроти цанги. Пошкоджений корпус відлікового механізму в місці встановлення на вісь передаточного колеса. Пошкоджений 7-й цифровий ролик на цифрах "5" та "6"(придавленості). Забруднені 2-й та 3-й цифрові ролики. Відліковий механізм виймався і розбирався. Під час проведення експертизи, тріснув циферблат в місцях фіксації." Висновки комісії:" виявлено втручання."

Судом досліджено відеозапис проведення експертизи лічильника 21 січня 2022 року. Згідно даного відеозапису, експерт, який проводив дослідження, повідомляє позивачу (4 хвилина 57 секунда відеозапису): «У нас зауваження є до пломб на вашому лічильнику: У вас лічильник 2001 року, а опломбовано відтиском зверху який має бути з 2005 року.» При цьому на зауваження позивача, що даний лічильник був у ремонті в 2014 році експерт відповідає: «Для того, щоб нам інформацію мати, нам повинен бути наданий паспорт на лічильник про його ремонт».

Згідно листа Державного підприємства завод «Генератор» з вих. №31/223 від 14.02.2023 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, лічильник газу марки; "Октава" G6, №433469, був виготовлений на ДП завод «Генератор» в 2001 році. В 2014 році вищевказаний лічильник ремонтувався на ДП завод «Генератор» (дефектна відомість №1703 від 24.09.2014 року). Після ремонту проводилась повірка у встановленому порядку.

Дефектна відомість №1703 від 24.09.2014 року, на яку посилається ДП завод «Генератор» в своєму листі, до суду не була надана, її зміст суду невідомий.

Зважаючи на ту обставину, що лічильник газу марки; "Октава" G6, №433469 належить відповідачу АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», був у ремонті в 2014 році і перебував в обмінному фонді відповідач, для об`єктивного і всебічного дослідження мав надати експертам, які проводили дослідження 21 січня 2022 року, паспорт на лічильник про його ремонт. Ненадання відповідачем експертам, а також суду, паспорту на лічильник про його ремонт вказує на недобросовісну поведінку відповідача.

Суду не надано доказів або інформації де до 2014 року використовувався лічильник газу марки "Октава" G6, №433469, та з якими дефектами він був відправлений на ремонт до ДП завод «Генератор» (похибка вимірювання, пошкодження відлікового механізму, втручання в роботу лічильника колишнім абонентом у якого використовувався даний лічильник до 2014 року, тощо). Факт ремонту даного лічильника газу вказує на те, що даний лічильник газу розбирався, а відліковий механізм знімався, відповідно заводські пломби, що були встановлені у 2001 році під час його виготовлення, були зруйновані. Після його ремонту на ДП заводі «Генератор» в 2014 році обліковий механізм лічильника мав бути повторно опломбований. З матеріалів справи вбачається, що з вересня 2005 року по середину 2019 року ДП завод «Генератор» для опломбування лічильників газу використовував тавро: літери "ГПЗД".

22 вересня 2022 року було проведено засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС, на якій розглядався комісією акт про порушення №294 від 20.01.2022 року, складеного за фактом несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, зокрема лічильника газу марки "Октава" G6, зав.№433469, дата виготовлення 2001 рік, встановленого за адресою: АДРЕСА_1 , у споживача ОСОБА_1 , особовий рахунок: НОМЕР_1 . На даному засіданні адвокат позивача заявив клопотання про перенесення засідання комісії з розгляду акту про порушення №294 від 20.01.2022 року, у зв`язку з необхідністю надання йому копії акту встановлення лічильника газу за адресою: АДРЕСА_1 . А також документів про історію лічильника де раніше він встановлювався, яким чином потрапив до обмінного фонду. В зв`язку з чим комісією було прийнято рішення про перенесення засідання на 20.10.2022 року.

20 жовтня 2022 року комісією з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС було продовжено розгляд акту про порушення №294 від 20.01.2022 року. На даному засіданні адвокату позивача було надано копію акту зняття/встановлення побутового газового лічильника № від 01 липня 2016 року, однак документів про історію спірного лічильника - де раніше він встановлювався, яким чином потрапив до обмінного фонду не було надано. Комісією не було взято до уваги доводи, що втручання в лічильник газу відбувся до його встановлення (до 01 липня 2016 року), відтак ОСОБА_1 не здійснював несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки.

Дані обставини підтверджуються протоколами засідань комісії та аудіо записами засідань комісії, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

За результатами розгляду комісією акту про порушення №294 від 20.01.2022 року, на засіданні комісії прийнято рішення про нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та його вартості. Дане рішення комісії було оформлене протоколом №10094 від 20 жовтня 2022 року.

20 жовтня 2022 року також було складено та надано адвокату позивача "Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості". Однак даний документ взагалі не містить жодних арифметичних розрахунків, не містить методології яка застосовувалась при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, часового періоду за який донараховується об`єм природного газу, не містить кількості метрів кубічних необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості за 1 метр кубічний, не містить кількості опалювальних приладів; не містить опалювальної площі, не зазначено чи враховано в суму фактично сплачені суми за споживання газу. Даний документ містить лише суму 98 280,81 грн.

Всі ці обставини вказують на те, що 20 жовтня 2022 року представнику позивача відповідачем не був наданий обґрунтований "Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості", який би відповідав вимогам Кодексу ГРМ і давав би можливість стороні позивача після його отримання перевірити методологію, яка застосовувалась при розрахунку необлікованого (донарахованого), перевірити арифметичні розрахунки. Фактично даний акт містив лише суму 98 280,81 грн., яку на думку відповідача має сплатити позивач. Розрахунок донарахованого об`єму природного газу відповідач надав лише до суду, після подання позову і датований він вже 01.02.2023 року, чим порушив права позивача.

Як вбачається з фотознімків лічильника газу марки: "Октава" G6, №433469, зроблених безпосередньо перед його демонтажем у позивача, а також з відеозапису демонтажу лічильника, безпосередньо перед демонтажем на лічильнику, на кришці відлікового механізму, були присутні дві пломби (ліворуч та праворуч) з тавром: літери "ГПЗД". Також кришка відлікового механізму щільно зафіксована петлею дроту пломби №R18169684, через отвір (ліворуч), яка далі фіксує гайки кріплення лічильника. Крім того, також, на кришці відлікового механізму (зверху) присутня стікерна пломба №7088586.

Як вбачається з фотознімків та відеозапису проведення експертизи, стікерна пломба №7088586, на початок проведення експертизи, має часткове пошкодження (надірвана), однак повністю не розірвана і продовжувала фіксувати кришку відлікового механізму від несанкціонованого проникнення. Факт іі часткового пошкодження зафіксовано також у висновку експертизи.

Таким чином, враховуючи, що при проведенні експертного дослідження від 21 січня 2022 року, експертній комісії не була надана технічна документація на проведені в 2014 році ремонтні роботи по відновленню функціонування лічильника газу марки: "Октава" G6, №433469, суд вважає дане експерте дослідження неповним, таким, що не враховує втручання в робочий механізм лічильника під час його ремонту (демонтаж старої пломби, демонтаж та ремонт відлікового механізму), а також не враховує ті пошкодження, що стали підставою для його ремонту. Отже усі виявлені під час дослідження ознаки втручання в роботу лічильника газу, суд не може вважати такими, що здійснені позивачем. Крім того, наявність дротової пломби №R18169684, та неповна руйнація стікерної пломби №7088586, унеможливлювала несанкціонований доступ сторонніх осіб до робочого механізму лічильника, без повної руйнації цих пломб, навіть за умови, що пломби заводу виробника будуть зруйновані.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» щодо задоволення акту про порушення №294 від 20.01.2022 року, оформлене протоколом №10094 від 20 жовтня 2022 року, та визнання незаконним та скасування акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 20.10.2022 року складений комісією з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», на підставі акту про порушення №294 від 20.01.2022 року та рішення комісії про задоволення акту про порушення від 20.10.2022 року №10094, до побутового споживача ОСОБА_1 на суму 98 280,81грн., підлягають задоволенню в цій частині судом у повному обсязі.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 98 280,81 грн. суд вважає необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Отже, особа має право на відшкодування моральної шкоди виключно у випадку порушення її прав та завдання моральної шкоди неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю.

Окремі роз`яснення щодо порядку розгляду справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 в п. 4 якої зазначено, що відповідно до ст. 137 ЦПК (ст. 175 чинного ЦПК України) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Крім цього, в п. 5 вказаної постанови Пленуму роз`яснюється, що суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, не обґрунтовано заявлений розмір моральної шкоди в сумі 98 280,81 грн. Сам по собі факт складення протоколу про порушення не може ототожнюватися із завдання моральної шкоди, відтак позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Щодо витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Як вбачається з матеріалів справи 16 серпня 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.2 виконавець зобов`язується надати замовнику юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього у АТ «Київоблгаз», Києво-Святошинському районному суді Київської області, Київському Апеляційному суді, Верховному Суді, з приводу захисту прав ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 5.1 змовник зобов`язується оплатити виконавцю винагороду за надану правничу допомогу згідно даного договору за такими тарифами: за підготовку позовної заяви 4000 грн., за підготовку заяви про забезпечення позову чи доказів 1500 грн., за участь в одному судовому засіданні по справі у якої представника замовника 3000 грн..

Відповідно до копії квитанції №121887634 вбачається, що ОСОБА_1 перерахував ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 6000 грн. за участь в двох засіданнях комісії АТ «Київоблгаз» згідно договору від 16.08.2022 року.

Відповідно до копії квитанції №124736202 вбачається, що ОСОБА_1 перерахував ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 4000 грн. за підготовку позовної заяви, згідно договору від 16.08.2022 року.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Дослідивши, додані представником позивача, докази щодо обсягу послуг, наданих адвокатом, а також враховуючи складність даної цивільної справи та часом витраченим адвокатом, кількість судових засідань суд приходить до висновку про обґрунтованість понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5000, 00 гривень

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до ч. 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач, на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" звільнений від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Враховуючи вищевикладене позов підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 23,1166 ЦК України, розділами І, VI, XI Кодексу ГРМ, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання неправомірним та скасування рішення та акту-розрахунку комісії з розгляду актів про порушення задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС Акціонерного товариства«Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» щодо задоволення акту про порушення №294 від 20 січня 2022 року, оформлене протоколом №10094 від 20 жовтня 2022 року.

Визнати неправомірним та скасувати акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 20.10.2022 року складений комісією з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС Акціонерного товариства«Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», на підставі акту про порушення №294 від 20.01.2022 року та рішення комісії про задоволення акту про порушення від 20.10.2022 року №10094, до побутового споживача ОСОБА_1 на суму 98 280,81грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», , на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», , на користь держави Україна судовий збір в розмірі 1984,80 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири грн. 80 коп.).

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», 08150, Київська обл., Фастівський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, 178, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 14 квітня 2023 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ