ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3301/22 Номер провадження 22-ц/814/3315/23Головуючий у 1-й інстанції Ситник О.В Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Панченка О.О., Лобова О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 березня 2023 року, що постановлена за результатом розгляду заяви відповідача ОСОБА_1 про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

02 березня 2023 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування заяви вказував, що ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 лютого 2023 року, яка набрала законної сили, позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку із повторною неявкою представника позивача, АТ КБ «ПриватБанк».

Під час розгляду справи за вказаним позовом відповідачем понесено витрати на професійну правничу допомогу адвоката, що становлять 15 385 грн, з яких: 6 908 грн - послуги адвоката у справі та 8 477 грн - гонорар успіху за договором про надання правової допомоги (п. 4.4 Договору - 50% від ціни позову у справі).

Посилаючись на частину 5 статті 142 ЦПК України просив стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» вказані витрати.

Зазначав, що позивач ухилився від участі в судових засіданнях, не виконавши свого процесуального обов`язку щодо повідомлення суду про причини неявки (ч. 3 ст. 131 ЦПК України); ухилився від виконання свого процесуального обов`язку щодо доказування заявленого позову; ухилився у встановлений процесуальний строк від виконання свого процесуального обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 93 ЦПК України, надати до суду та відповідачу вичерпні відповіді на поставлені відповідачем у відзиві на позов запитання, отримавши відзив 30.01.2023 згідно з рекомендованим поштовим відправленням 047.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 1513.03.2023 заяву відповідача ОСОБА_1 про компенсацію здійснених витрат у порядку частини 5 ст. 142 ЦПК України - задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 15 385 грн.

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

В апеляційній скарзі представник позивача, АТ КБ «ПриватБанк», прохав ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.03.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення витрат відповідача на правничу допомогу адвоката у справі.

Вказували на порушення норм процесуального права, оскільки судом не враховано, що витрати адвоката є завищеними до ціни позову у справі; завищена вартість годин роботи адвоката у порівнянні із мінімальною заробітною платою у регіоні у 2023 році (правова допомога більш ніж у 100 разів перевищує встановлений в Україні мінімальний розмір заробітної плати); є несправедливою оплата послуг адвоката на «пошук та вивчення адвокатом нормативно-правових документів, судової практики по даній категорії справи», адже це входить до обов`язкової програми іспиту при отриманні свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, адвокат повинен мати професійні знання та відповідний досвід.

Також, зазначено, що дана справа не відноситься до справ значної складності та заявлена сума витрат не є співмірною із складністю справи, виконаними адвокатом роботами, витраченим часом, обсягом наданих послуг, ціною позову, значенням справи для сторін.

Вказував, що розмір гонорару успіху (8 477 грн) не є розумним та справедливим, оскільки складає більш ніж половину ціни позову, та в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі із детальним описом вчинених дій.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Місцевим судом установлено наступне.

23.12.2022 до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшли матеріали позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

28.12.2022 ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської відкрито провадження у справі та визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 23.01.2023 з повідомленням учасників справи у зв`язку із необхідністю виконання завдань підготовчого провадження.

18.01.2023 до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 , відповідно до якого відповідач скористався наданим йому статтею 93 ЦПК України правом та, виходячи із змісту позову, поставив десять запитань позивачу про обставини, що мають значення для справи.

Позивачем не надано відповідь на поставлені запитання відповідача (документи, які підтверджували надання відповіді позивачем на десять запитань відповідача відсутні в матеріалах справи).

У зв`язку із неявкою позивача 23.01.2023 підготовче судове засідання не відбулося, підготовче судове засідання відкладено на 15.02.2023.

У підготовче судове засідання, призначене на 15.02.2023, представник позивача повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання за допомогою електронного листа на електронну адресу вказану позивачем в позовній заяві (а.с. 106, 121), клопотань про розгляд справи у їх відсутність та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивача, ухвалою суду від 15 лютого 2023 року позовну заяву залишено без розгляду.

Встановивши вказані обставини, місцевий суд дійшов висновку, що вони свідчать про зловживання позивачем своїми процесуальними правами. Матеріали справи містять докази на підтвердження обставин, за яких можна вважати дії позивача необґрунтованими та такими, що призвели до безпідставного понесення витрат відповідачем, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем ОСОБА_1 доведено необґрунтованість дій позивача, що дає суду можливість в розумінні норм ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Дослідивши надані відповідачем докази на підтвердження витрат на правничу допомогу (договір № 10/1- ц про надання правової допомоги та послуг адвоката у цивільній справі від 10.01.2023; розрахунок (детальний опис робіт); Акт приймання-передачі послуг від 02.03.2023; квитанцію № 10/1-ц від 03.03.2023), місцевий суд установив, що розмір та порядок обчислення цих витрат відповідає умовам договору, вартість послуг адвоката, наданих відповідачу у справі, склала 6 908 гривень, що з урахуванням виплаченого гонорару успіху в сумі 8 477 грн становить загальну суму витрат на правову допомогу - 15 385 грн.

Також, місцевим судом зазначено, що враховуючи те, що клопотання позивача щодо не співмірності заявлених відповідачем суми судових витрат на професійну правничу допомогу із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт до суду не надходило, то питання зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу судом, не вирішується.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі залишення позову без розгляду передбачено частиною 5 статті 142 ЦПК України, згідно з якою у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У постанові від 29.03.2023 у справі № 712/15541/18 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив наступне.

У випадку, встановленому частиною 5 статті 142 ЦПК України, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини 9 статті 141 цього Кодексу (частина 6 статті 142 ЦПК України).

Згідно з частиною 9 статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Водночас ЦПК України не містить правових норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача.

Виходячи із системного тлумачення положень частин 5, 6 статті 142 ЦПК України, частини 9 статті 141 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини 5 статті 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які доводять зловживання процесуальними правами.

Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу потрібно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема, чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Верховний Суд у постанові від 31 серпня 2021 року у справі № 570/5535/17 (провадження № 61-6076св21) зазначив, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю потрібно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 грудня 2022 року у справі № 910/12184/20, зазначив, що:

- обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною четвертою статті 202, пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;

- право позивача як особи, що подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з цим наявні підстави для вирішення питання щодо покладення відповідних судових витрат на позивача;

- неявка повноважного представника позивача, належно повідомленого про час і місце розгляду справи, у судове засідання у разі неподання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності та неповідомлення причин такої неявки можуть кваліфікуватися як необґрунтовані дії у розумінні частини п`ятої статті 130 ГПК України. При цьому, саме на позивача покладається обов`язок доведення неможливості вчинення ним відповідних процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, що переглядається, у грудні 2022 року позивач, АТ КБ «ПриватБанк» в особі уповноваженого представника, Балагурак В.В., звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця у сумі 16 955,82 грн.

Ухвалою суду першої інстанції від 28.12.2022, серед іншого, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 23.01.2023 о 09 год 30 хв.

Копію вказаної ухвали було надіслано на електронну адресу представника АТ КБ «ПриватБанк» Балагурак В.В., яка зазначена у позові - ІНФОРМАЦІЯ_1 та в окремій заяві (а.с. 96) про отримання процесуальних документів в електронній формі, як зареєстрованому користувачу системи «Електронний суд». В матеріалах справи наявна довідка суду про доставку електронного листа до електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 29.12.2022. (а.с. 106)

У підготовче засідання 23.01.2023 представник АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, будь яких заяв до суду від нього не надходило.

Ухвала про закриття підготовчого провадження судом першої інстанції не виносилась у порядку п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України.

Згідно з ненаявною у справі довідкою суду, засідання відкладене на 15.02.2023 на 13 год 10 хв. (а.с. 118)

Судова повістка про виклик до суду була надіслана представнику АТ КБ «ПриватБанк» Балагурак В.В. на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 та доставлена завчасно - 23.01.2023, про що в матеріалах справи наявна довідка суду про доставку електронного листа до електронної скриньки. (а.с. 121)

У засідання 15.02.2023 представник АТ КБ «ПриватБанк», будучи завчасно та належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, будь яких заяв до суду від нього не надходило.

Ухвалою суду першої інстанції від 15.02.2023 позов АТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду на підставі ч. 3 ст. 257 ЦПК України у зв`язку із тим, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності.

Ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду в апеляційному порядку не оскаржувалася, а отже, позивач погодився з підставами залишення позову без розгляду.

За таких обставин, до спірних правовідносин підлягає застосуванню наведений вище правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 грудня 2022 року у справі № 910/12184/20 щодо покладення на позивача обов`язку доведення неможливості вчинення ним відповідних процесуальних дій. ЦПК України містить тотожні норми права щодо відшкодування витрат у зв`язку із залишенням позову без розгляду, а тому згаданий вище висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Аналогічного висновку за подібних обставин справи дійшов Верховний Суд у постанові від 29.03.2023 у справі № 712/15541/18.

У даній справі представник АТ КБ «ПриватБанк» повторно не з`явився у підготовче засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

Згідно з ч. ч. 1- 4 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Суд першої інстанції здійснював виклик представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» у підготовчі засідання шляхом направлення судової повістки-виклику до суду.

З матеріалів справи вбачається, що разом із відкриттям провадження у справі судом першої інстанції було витребувано докази у справі, зокрема, копію спадкової прави, яка була надана суду нотаріусом 02.02.2023, відповідно до якої вбачається, що відповідач ОСОБА_1 від спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця (позивальника/боржника за кредитним договором) відмовився, тому здійснення саме виклику судом першої інстанції представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» у підготовче засідання є обґрунтованим та відповідає меті підготовного провадження.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» у підготовче засідання не з`явився, був належним чином та завчасно повідомлений, про причини неявки суд не повідомляв та у справі відсутні заяви від Банку про розгляд справи за його відсутності.

Виходячи із правової позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 грудня 2022 року у справі № 910/12184/20, право позивача як особи, що подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Саме на позивача покладається обов`язок довести неможливості вчинення ним відповідної процесуальної дії - забезпечити явку чи подати до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» взагалі не обґрунтував та не довів об`єктивної неможливості вчинення банком, як позивачем у справі, таких процесуальних дій, як забезпечити явку представника банку до суду чи подати до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно, неявка повноважного представника позивача АТ КБ «ПриватБанк», належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи, у даному випадку, може кваліфікуватися як необґрунтовані дії позивача. У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для вирішення питання про покладення на позивача судових витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу у справі у порядку ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Однак, апеляційний суд не погоджується із висновком місцевого суду, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу адвоката у справі підлягають відшкодуванню у понову обсязі у сумі 15 385 грн, з оглядну на наступне.

Зі змісту постанови Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 712/15541/18, вбачається, що при вирішенні судом питання розподілу судових витрат у порядку ч. 5 ст. 142 ЦПК України необхідно оцінювати у сукупності поведінку позивача, тривалість розгляду справи судом, вчинення відповідачем дій з метою захисту своїх прав під час розгляду цієї справи по суті, враховувати фактичні обставини справи та умови, за яких суд першої інстанції залишив без розгляду позов позивача.

Звернувшись до суду із позовом до відповідача, як до спадкодавця позичальника, АТ КБ «ПриватБанк» створив відповідачу умови, які викликали у нього необхідність укласти договір з адвокатом про надання правничої допомоги, витрачати власний час та кошти, зокрема, на подання відзиву (а.с. 113-116), ознайомлення адвоката із матеріалами справи (а.с. 108) та подання заяв з процесуальних питань (а.с. 111, 151) .

Разом із тим, апеляційний суд враховує незначну тривалість розгляду справи місцевим судом та залишення позову без розгляду на стадії підготовчого провадження, яке тривало не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що після залишення позову без розгляду до місцевого суду 07.03.2023 від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь на відзив із клопотанням про поновлення процесуального строку на її подачу, у якому банк надав відповіді на поставлені відповідачем у відзиві на позов запитання (а.с. 166-258), що свідчить про те, що банк не мав наміру діяти на шкоду відповідачу чи мав умисел на затягування розгляду справи.

Також, згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Посилаючись на відсутність підстав для застосування критеріїв співмірності розміру витрат адвоката відповідача на професійну допомогу адвоката у справі, відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд першої інстанції не врахував, що відповідач був позбавлений об`єктивної можливості подати до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, оскільки суд першої інстанції не викликав АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання з вирішення заяви відповідача про відшкодування йому витрат у зв`язку із залишенням позову без розгляду. Також, матеріали справи не містять належних доказів надіслання у передбаченому законом порядку стороні позивача заяви представника відповідача про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приймає до розгляду доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» щодо співмірності таких витрат.

У відзиві на позов відповідачем зазначено орієнтовну суму судових витрат у справі у розмірі 17 000 грн.

Відповідач прохав стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» суму витрат на правову допомогу, понесених у справі, у загальній сумі 15 385 грн, з якої: 6 908 грн - вартість фактично наданих адвокатом послуг згідно з розрахунком (детальним описом робіт) та 8 477 грн - «гонорар успіху», що обумовлений сторонами у розмірі 50% від ціни позову у справі, відповідно до п. 4.4 Договору про надання правової допомоги.

Фактична сума заявлених до стягнення витрат не перевищує орієнтовну.

На підтвердження витрат надано: договір № 10/1-ц від 10.01.2023 про надання правової допомоги (а.с. 157-158); розрахунок (детальний опис робіт) від 02.03.2023 (а.с. 159); Акт приймання-передачі послуг від 02.03.2023 (а.с. 160); квитанцію № 10/1-ц від 03.03.2023 (а.с. 161). Крім того, в матеріалах справи наявний ордер на представництво інтересів відповідача у справі адвокатом Нех С.А. та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 109-110).

Згідно з договором № 10/1-ц від 10.01.2023 про надання правової допомоги та послуг адвоката у цивільній справі № 541/3301/22, сторони домовились (пункт 4.1. Договору), що робота Адвоката оплачується Клієнтом погодинно з урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг, часу, витраченого Адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), ціни позову та (або) значення справи для Клієнта, в тому числі впливу вирішення справи на репутацію Клієнта або публічним інтересом до справи, на підставі чого визначається загальна вартість послуг за цим Договором у виді професійної правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, заявлена ціна позову, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан Клієнта та інші істотні обставини. Сторони узгодили, що гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому вартість роботи та послуг Адвоката становить 1 000 гривень за годину його праці.

Відповідно до п. 4.2 Договору на протязі трьох днів з моменту підписання Договору Клієнт сплачує Адвокату передплату за послуги в розмірі, що становить 50 % від загальної вартості послуг. Інша частина гонорару підлягає сплаті на протязі 3-х днів з моменту підписання акту приймання - передачі наданих послуг.

Згідно з п. 4.4 Договору, виходячи із свободи Договору, сторони досягли згоди щодо можливості Оплати Клієнтом Адвокату гонорару успіху за результатами розгляду справи при досягненні позитивного результату для Клієнта у виді відмови позивачу у задоволенні позову, частковому задоволенні заявленого позову, а також у разі відмови сторони позивача від позову і прийняття такої відмови судом, залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктами 3, 5, 8, 9 частини 1 ст. 257 ЦПК України, заміні Клієнта судом іншим відповідачем відповідно до положень ст. 51 України, розмір якого визначається сумою в 8477 гривень (1/2 частина від зазначеної ціни позову).

Згідно з наданим відповідачем розрахунком (детальним описом робіт) адвокатом у справі надано наступні послуги та їх вартість:

-Перша зустріч з клієнтом ОСОБА_2 10.01.2023, консультація клієнта з приводу заявленого до нього позову за наданими ним, переглянутими і проаналізованими адвокатом документами (витрачений час 50 хвилин, вартість послуги 830 гривень).

-???Пошук та вивчення адвокатом нормативних документів, судової практики по даній категорії справ (витрачений час 1 година 30 хвилин, вартість послуг 1 500 гривень).

-???Підготовка і складення відзиву на позов (витрачений час 2 години 15 хвилин, вартість послуги 2 250 гривень).

-???Ознайомлення адвоката з матеріалами справи 19.01.2023 в одному томі на 109 аркушах (витрачений час 1 година 10 хвилин, вартість послуги 1 166 гривень).

-???Складення клопотання від 18.01.2023 в порядку ст. 221 ч. 3 ЦПК України (витрачений час 10 хвилин, вартість послуги 166 гривень).

-Складення клопотання в порядку ст. 221 ч. 3 ЦПК України стосовно його участі в судовому засіданні 15.02.2023 року (витрачений час 10 хвилин, вартість послуги 166 гривень).

- Усні консультації після відкриття провадження у справі протягом розгляду справи судом, роз`яснення, узгодження позиції по справі, обговорення ходу ведення справи з клієнтом та його участі в судових засіданнях (загальний витрачений час 50 хвилин, загальна вартість послуги 830 гривень).

Апеляційний суд враховує, що розгляд справи був недовготривалим, умислу Банку діяти на шкоду відповідачу не вбачається, враховуючи ціну позову - 16 955,82 грн, незначну складність справи, незначний обсяг фактично наданих адвокатом послуг у справі, апеляційний суд дійшов висновку про зменшення суми витрат відповідача на професійну правничу допомогу у справі до суми фактично наданих адвокатом послуг (реальних послуг) та обґрунтованих, у сумі: 4 578 грн = 830+2 250+1 166+166+166, що буде співмірним ціні позову, складністю справи, витраченому адвокату часу, розумним та обгрунтованим розміром відшкодування.

Апеляційний суд зазначає, що послуга адвоката з пошуку та вивчення адвокатом нормативних документів, судової практики по даній категорії справ вартістю 1 500 гривень є фактично одним й тим самим процесом із написанням відзиву на позов, тому такі витрати не підлягають відшкодуванню. Як зазначено Верховним Судом у постанові від 25.01.2023 у справі № 761/33563/20, від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 написання позовної заяви та здійснення аналізу правових позицій Верховного Суду є послугами, що дублюються, складовими одного завдання, а тому такі витрати не можуть бути стягнуті в повному обсязі.

Усні консультації після відкриття провадження у справі протягом розгляду справи судом, роз`яснення, узгодження позиції по справі, обговорення ходу ведення справи з клієнтом вартістю 830 гривень, мають організаційний характер та за своєю природою не можуть бути віднесені до правової допомоги, як окрема послуга, тому такі витрати не підлягають відшкодуванню. (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.01.2022 у справі № 756/8241/20)

Щодо гонорару успіху у розмірі 50% від ціни позову, апеляційний суд вважає, що він також не підлягає відшкодуванню оскільки є неспівмірним із ціною позову, складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, витраченим ним часом на надання правничої допомоги, не відповідає критерію розумності, з рахуванням впливу результату розгляду справи на репутацію відповідача, ступеню вини банку у результаті розгляду справи (залишенні позову без розгляду).

У постанові Велика Палата Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 навела висновки щодо виключної правова проблеми "Про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату" (з відступленням), відповідно до якої актуальною правовою позицією є те, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Таким чином, угоди такого роду (щодо гонорару успіху), зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Доводи апеляційної скарги в частині неспівмірності заявлених відповідачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі є обґрунтованими.

Разом із тим, апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про завищену вартість адвокатом своїх послуг у порівнянні із мінімальною заробітною платою у 2023 у регіоні, оскільки погодинна оплата праці залежить від домовленості адвоката із клієнтом та не залежить від середньої заробітної плати у регіоні.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не надано детальний опис наданих послуг (робіт), що спростовуються матеріалами справи.

Оскільки в апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» прохав відмовити у задоволенні заяви відповідача про компенсацію витрат на правову допомогу, з урахуванням вищенаведених висновків апеляційного суду, апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є, зокрема , порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин. (ч. 4 ст. 376 ЦПК України)

Враховуючи вищезазначені висновки апеляційного суду, ухвалу місцевого суду в резолютивній частині слід змінити з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові, зменшивши суму стягнутих з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі з 15 385 грн до 4 578 грн.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1, ч. 4 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 березня 2023 року змінити в резолютивній частині, зменшивши суму стягнутих з Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі з 15 385 грн до 4 578 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд лише у випадку, передбаченому п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 червня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді О.О. Панченко

О.А. Лобов