Справа № 454/504/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді: М. Я. Адамович,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом Приватної агрофірми «Селекціонер» до Фермерського господарства «Юзепівка», Виконавчого комітету Сокальської міської ради Львівської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,5915га, укладений 29.12.2017р. між ФГ «Юзепівка» та ОСОБА_1 .

Від представника позивача надійшло клопотання, в якому вона просила закрити провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову.

Представник відповідача ФГ «Юзепівка» адвокат Огорілко Ю.В. подав клопотання про ухвалення рішення у справі про відмову в задоволенні позову та вирішення питання про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу. Просив розглядати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.255 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову, провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи те, що позивач відмовився від позову, йому слід роз`яснити наслідки, передбачені ст.256 ЦПК України.

За таких підстав, провадження у справі підлягає закриттю.

Статтею 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, зокрема суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (пункт 4 частини 1).

Згідно з частиною другою статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Частина третя статті 142 ЦПК України визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

В даному випадку позивач ПАФ «Селекціонер» відмовився від позову, оскільки не підтримує позовних вимог.

Таким чином, з позивача на користь відповідача підлягають стгяненню витрати на правову допомогу, згідно ч.3 ст.142 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем надано договір про надання юридичних послуг від 16.04.2021р., додаток №9 до договору про узгодження гонорару в розмірі 4000грн. та квитанціювід 06.05.2021р. про отримання адвокатом Огорілко Ю.В. від ФГ «Юзепівка» 4000грн. на підставі договору про надання правової допомоги, акта виконання робіт.

В даній справі представником ФГ «Юзепівка» - адвокатом Огорілко Ю.В. подано відзив на позовну заяву, заяву про застосування строку позовної давності.

Адвокат Огорілко Ю.В. не приймав участі в судових засіданнях, розгляд справи здійснено у його відсутності, про що він також клопотав у своїй заяві.

За таких підстав, суд дійшов висновку про визначення розміру витрат на правничу допомогу в сумі 500грн., що буде співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Керуючись п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Закрити провадження у справі за позовом Приватної агрофірми «Селекціонер» до Фермерського господарства «Юзепівка», Виконавчого комітету Сокальської міської ради Львівської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Стягнути з Приватної агрофірми «Селекціонер» на користь Фермерського господарства «Юзепівка» 500 (п`ятсот)грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

У разі, якщо ухвала не була вручена в день ї проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: М. Я. Адамович