Справа № 214/4232/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 про про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача 7 жовтня 2021 року звернувся до суду з заявою, в якій просить: скасувати заочне рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 11 січня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заяви зазначає наступне. 11 січня 2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено заочне рішення по даній справі. Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зазначає, що необхідною умовою для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання. Проте відповідач не з`явився у судове засідання, на якому було ухвалено спірне судове рішення та не повідомив про причини своєї неявки відносно цього засідання, виходячи з того, що він не був належним чином повідомлений про календарну дату проведення вказаного судового засідання. Поштові повідомлення про судове засідання відповідачем отримані не були та повернулися до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 76, 90) та «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 53, 59). Підтвердженням того, що відповідачу надходили будь-які повідомлення чи повістки до суду, а саме повідомлення про вручення листа, відсутні в матеріалах справи. Вказує, що оскільки судова повістка особисто вручена не була, тому відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив суд про причину своєї неявки. Відповідно до ст. 128 ЦПК України основним видом судового виклику є повістка. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Вся судова кореспонденція була повернута до суду, докази чого наявні в матеріалах справи. Звертає увагу суду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 12.12.2018 року по справі №752/11896/14, відповідно до якої повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання», не є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. В статті 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В статті 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів встановлено: правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак; суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, передбачених процесуальним законом. Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В силу ст. 13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Вказує, що відповідач позовні вимоги ОСОБА_2 не визнає в повному обсязі зважаючи на наступне. Відповідно до інформації, що міститься на офіційному сайті МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника (володільця) автомобіля марки Audi 100, д.н.з. НОМЕР_1 в момент ДТП, а саме 24.04.2019 року, була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Проте, матеріалами справи не містять відповідного полісу, більше того не встановлено чи звертався позивач по справі до страхової компанія із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Вказує, що якщо автомобіль зазнав пошкоджень під час руху, то це, відповідно до пункту 1.12 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повинно кваліфікуватися як дорожньо-транспортна пригода, оскільки ДТП це подія, що сталася саме під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Статті 3 та 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюють, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється за метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих в наслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників; об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяною життю, здоров`ю майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до п.п. 23.1. п. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Вважає що для повного та об`єктивного розгляду справи, для встановлення всіх фактичних обставин справи є необхідним дослідження договору страхування та залучення ПАТ «НАСК «ОРАНТА» до розгляду даної справи в якості співвідповідача. Не погоджується з розміром заявленої позивачем моральної шкоди. Так по тексту позовної заяви ОСОБА_2 зазначає, що він оцінює моральну шкоду у 10 000, 00 гривень, проте у подальшому просить стягнути з відповідача 15 000, 00 гривен в рахунок відшкоду вання завданої моральної шкоди. Не погоджується із заявленим розміром моральної шкоди, вважає його завищеним та таким, що не відповідає ознакам розумності та справедливості.

Представник позивача подав до суду заперечення проти заяви про перегляд заочного рішення та зазначив наступне. Заява про перегляд заочного рішення суду є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Вказує, що суд повідомляв відповідача за зазначеною стороною адресою, вказана адреса відповідача підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи. Крім того, представником позивача направлялися судові повістки про виклик відповідача ОСОБА_1 в судові засідання. Дана обставина підтверджується фіскальними чеками про відправлення судових повісток та витягами з сайту "Укрпошта", згідно яких судові повістки отримані відповідачем (а.с.78-81). Тому посилання на те, що відповідач не отримував жодних судових повісток про виклик до суду спростовується доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи. Вказує, що в заяві про перегляд заочного рішення суду представник відповідача посилається на необхідність залучення в якості співвідповідача ПАТ "НАСК "Оранта", проте жодні позовні вимоги до страхової не пред`явлені позивачем, залучення є безпідставним і не буде відповідати таким принципам цивільного судочинства, як диспозитивність та розумність строків розгляду справи. Вказує, що судом досліджені всі письмові докази, зокрема постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 2 серпня 2019 року, якою встановлено, що дії ОСОБА_1 є прямим наслідком допущених порушень вимог п.п. 2.3 б, 10.1, 12.1 ПДР України, які знаходяться у причинному зв`язку з наслідками, що настали, в результаті чого сталось ДТП. (а.с.7), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги. Зазначає, що сума матеріального збитку, спричиненого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «Aуді», складає 96 639, 78 грн., що встановлено висновком експерта (а.с. 8-13) та у відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка спричинила шкоду, при наявності вини. На підставі вищевикладеного з ОСОБА_1 були стягнути відповідні суми. Зазначає, що в заяві про перегляд заочного рішення суду представник відповідача заперечує проти розміру моральної шкоди. Вказує, що щаочним рішенням суду встановлено, що позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що була пошкоджена належна йому коштовна річ - автомобіль, що позбавило його можливості користуватися автомобілем, зокрема пересуватися містом у власних справах. Визначаючи розмір моральної шкоди суд взяв до уваги розмір матеріального збитку, завданого позивачу, ту обставину, що позивач внаслідок пошкодження автомобіля, не мав можливості їм користуватися, враховуючи вимоги розумності і справедливості, позов в частині відшкодування моральної шкоди задоволений частково у розмірі 10000 грн. 00 коп. Наполягає, що такий розмір моральної шкоди є співмірним та справедливим, а одне тільки посилання представника відповідача на невизнання моральної шкоди не може бути підставою для скасування заочного рішення суду. Зазначає, що в своїй заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача надає оцінку обставинам, встановленим судом, але не наводить будь-яких доказів, які не були досліджені при розгляді справи судом першоїі нстанції. Докази, всупереч вимогам ч. 7 ст. 285 ЦПК України, не додані до заяви про перегляд заочного рішення. Наполягає, що заочне рішення суду прийнято з дотриманням процесуального та матеріального права, отже відсутні достатні підстави для задоволення заяви про перегляд вказаного заочного рішення.

Представник позивача у судовому засіданні заперечує проти задоволення заяви. При цьому зазначив, що є підстави вважати, що відзив не був наданий з поважних причин. Вважає, що в заяві відсутні посилання на докази, які мають значення по справі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи за його відсутності,тому на підставі ст.287 ч.1 ЦПК України заяву розглянуто за його відсутності.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні встановлено, що рішення по даній справі прийнято за наслідками заочного розгляду. При цьому суд виходив з того, що відповідач викликався судом належним чином, так з матеріалів справи вбачалося, що повідомлення, яке направлялося відповідачу повернуто за закінченням терміну зберігання (а.с.90), не повідомив суд про причини неявки, не подав суду відзив. Також суд виходив з того, що представник позивача погоджувався на заочний розгляд справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідач станом на 11 січня 2021 року, тобто на час винесення рішення по даній справі, фактично не отримав копію позову та повідомлення суду, а тому причини неявки та неподання відзиву є поважними.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В своїй заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача посилається на те, що суд не залучив в якості співвідповідача страхову компанію, що є незгодою с процесуальним діями суду. Також висловлює незгоду з розміром стягнутої моральної шкоди, не посилаючись при цьому на нові докази, які не дослідженні судом і які впливають на визначення цього розміру. Отже представник відповідача не посилається на докази, які мають значення для вирішення справи та не досліджувалися судом.

Керуючись ст.ст. ст. 288, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволення заяви про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 10 квітня 2023 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов