КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер провадження 22-з/824/400/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду
цивільних справ:
головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представники позивача ОСОБА_5, ОСОБА_2,
представник відповідачів Сергеєв Д.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти України» Сергеєва Дмитра Сергійовича про стягнення судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу
у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти України» як правонаступника приватного акціонерного товариства «Квіти України», товариства з обмеженою відповідальністю «Амбас», товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерня Г. Духовичного» про припинення дій, що порушують авторське право та відшкодування моральної шкоди, -
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась з клопотанням про зменшення суми витрат до 25 000 грн, обґрунтовуючи клопотання тим, що розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, подається до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були понесені, а відшкодування здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів. Наголошувала суду на тому, що відповідач 1 та АО «Адвокатська фірма АнГард» підписали Додаткову угоду, якою розмір винагороди за надання послуг було підвищено до 300 000 гривень лише 29 липня 2022 року, тобто після ухвалення рішення судом першої інстанції. Саме Договір про надання професійної правничої допомоги № 157/01/2021 від 26 липня 2021 року між АО «Адвокатська фірма АнГард» та ПрАТ «Квіти України» відповідач подавав як додаток до свого відзиву у суді першої інстанції. Відповідач 1 також взагалі не подав заяву про розподіл судових витрату першій інстанції до закінчення судових дебатів, як це передбачено ст. 141 ЦПК України. Позивач вважає, що Відповідач має право на відшкодування судових витрат згідно з умовами Договору про надання професійної правничої допомоги № 157/01/2021 від 26.07.2021 між АО «Адвокатська фірма АнГард» та ПрАТ «Квіти України». Вказаний Договір встановлює, що за правничу допомогу Клієнт (Відповідач 1) сплачує Фірмі (АО «Адвокатська фірма АнГард») Винагороду у щомісячній фіксованій сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн. Сума щомісячної винагороди розраховується виходячи з того, що адвокатами Фірми витрачається 5 годин на місяць на надання правничої допомоги Клієнту за цим Договором. Оскільки, як видно з таблиці розрахунку витрачених годин на надання юридичних послуг, апеляційна скарга була отримана 28.12.2022, постанова суду апеляційної інстанції датована 06.03.2023, а засідання щодо додаткового рішення суду призначене на 10.04.2023, судові витрати Відповідача 1 на професійну правничу допомогу складають суму, яка визначається множенням фіксованої місячної ставки 5 000 (п`ять тисяч гривень) на 5 місяців, що становить 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень. Таким чином Позивач просить суд зменшити суму судових витрат Відповідача 1, заявлену до 25 000 (двадцяти п`яти тисяч) гривень. Вказувала також, що на підтвердження нової суми до відшкодування у розмірі 300 000 гривень, яка була змінена сторонам додатковою угодою від 29.07.2022 р., відповідач додав до своєї заяви розрахунок витраченого на надання послуг часу, у якому вказані послуги та роботи, які надавалися до підписання Договору про надання професійної правничої допомоги між АО «Адвокатська фірма АнГард» та ПрАТ «Квіти України» № 157/01/2021 від 26.07.2021 р. Додатково звертала увагу суду на те, що відповідач 1 не надав жодних документів про те, що ОСОБА_3 є працівником АО «Адвокатська фірма АнГард» або надавала послуги на будь-яких інших правових підставах. Також вказувала, що відповідач 1 включив в обґрунтування судових витрат перелік видів професійної правничої допомоги, надання якої не підтверджується доказами та обставинами справи . Так, ані відповідач 1, ані його представники з АО «Юридична фірма АнГард» не можуть претендувати на підготовку відзиву до суду першої інстанції, без відповідних доказів, оскільки відзив у справі від відповідача 3 ТОВ «Майстерня Г. Духовичного» подавав саме Відповідач 3. Відповідач 1 не надав жодних договорів, замовлень чи рахунків між АО «Адвокатська фірма АнГард» та ТОВ «Майстрня Г. Духовчиного» на підтвердження зазначених у таблиці судових витрат на вказані послуги. Вказувала і те, що суд першої інстанції у своєму рішенні вказав, що відзив від відповідача 2 ТОВ «Амбас» у встановленому ЦПК України порядку не надходив. Зважаючи на це, вказана послуга не може братися до уваги при визначенні розміру судових витрат відповідача 1. Також звертала увагу суду на неналежно оформлені документи, які додані відповідачем 1 до заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо судових витрат, а саме: невідповідності між назвами сторони Клієнта та його печатки у Додатковій угоді № 1 від 29.07.2022 та довіреності від ПрАТ «Квіти України» на підписання відповідних документів. Звертала увагу суду, що довіреність від імені ПрАТ «Квіти України» була видана ОСОБА_4 10.01.2022, однак 10.02.2022 ПрАТ «Квіти України» було припинене та реорганізоване в ТОВ «Квіти України». Додаткова угода була підписана уже після припинення ПрАТ Квіти України», однак матеріали справи не містять довіреності від ТОВ «Квіти України», виданої ОСОБА_4 з повноваженнями на підписання відповідних додаткових угод, вже після реорганізації та перед підписанням нової додаткової угоди. Зважаючи на це, позивач вважає неналежними подані відповідачем докази на підтвердження розміру понесених судових витрат у розмірі 300 000 грн. Крім того, неподання попереднього розрахунку за новими домовленостями сторін, які виникли після розгляду справи у суді першої інстанції не тільки є порушенням вимог щодо подання заяви про розподіл судових витрат у відповідній інстанції, але й становить перешкоду для позивача щодо оцінки ризиків програшу у суді, можливості відмови від позову та прийняття умов мирової угоди у випадку отримання такої пропозиції. Також, що важливіше, така заявлена сума втричі перевищує ціну позову, заявлену позивачем, що суперечить статті 137 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи заяви, думку учасників, доходить таких висновків.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, відповідно до статті 141 ЦПК України, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції-до прийняття постанови у справі. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу.
Схожих висновків дійшов ВС у постановах від 22.03.2018 року у справі №910/9111/17 та від 14 .01.2019 року у справі №927/26/18.
Судом встановлено, що Відповідач 1 та АО «Адвокатська фірма АнГард» підписали Додаткову угоду, якою розмір винагороди за надання послуг було підвищено до 300 000 гривень 29 липня 2022 року, тобто після ухвалення рішення судом першої інстанції.
Водночас, саме Договір про надання професійної правничої допомоги № 157/01/2021 від 26 липня 2021 року між АО «Адвокатська фірма АнГард» та ПрАТ «Квіти України» Відповідач подавав як додаток до свого Відзиву у суді першої інстанції (Додаток 1 до цієї Заяви).
Додаткову угоду, яка була укладена після прийняття рішення судом першої інстанції, Відповідач 1 у суд першої інстанції не подавав як і не долучав до відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно, у суд першої інстанції не був і не міг бути поданий попередній розрахунок судових витрат вже згідно з новими домовленостями сторін, а саме згідно з вимогами статті 141 ЦПК України.
Крім того, Відповідач 1 не подав заяву про розподіл судових витрат у першій інстанції до закінчення судових дебатів, як це передбачено ст. 141 ЦПК України, ні згідно зі старими домовленостями про ставки винагороди за професійну правничу допомогу, передбачені Договором, ні за новими домовленостями, передбаченими уже Додатковою угодою.
Таким чином, суд відмовляє у розподілі витрат в суді першої інстанції у зв`язку з відсутністю такої заяви про розподіл судових витрат.
Щодо витрат, понесених в суді апеляційної інстанції, встановлено таке.
Згідно з умовами Договору про надання професійної правничої допомоги № 157/01/2021 від 26.07.2021 між АО «Адвокатська фірма АнГард» та ПрАТ «Квіти України», вказаний Договір встановлює, що за правничу допомогу Клієнт (Відповідач 1) сплачує Фірмі (АО «Адвокатська фірма АнГард») Винагороду у щомісячній фіксованій сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн. Сума щомісячної винагороди розраховується виходячи з того, що адвокатами Фірми витрачається 5 годин на місяць на надання правничої допомоги Клієнту за цим Договором.
Звертаючись з відзивом на апеляційну скаргу, зазначаючи про орієнтовний розрахунок судових витрат, саме на цей договір та суми, вказані у ньому, посилався представник відповідача.
Оскільки, як видно з таблиці розрахунку витрачених годин на надання юридичних послуг, апеляційна скарга була отримана 28.12.2022 р., постанова суду апеляційної інстанції датована 06.03.2023 р., а засідання щодо додаткового рішення суду призначене на 10.04.2023 р., судові витрати Відповідача 1 на професійну правничу допомогу складають суму, яка визначається множенням фіксованої місячної ставки 5 000 (п`ять тисяч гривень) на 5 місяців, що становить 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень. Таким чином апеляційний суд погоджується з доводами представника позивача щодо зменшення суми судових витрат Відповідача 1 до 25 000 (двадцяти п`яти тисяч) гривень.
Крім того, частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ціною позову.
Ціною позову була сума у 100 000 (сто тисяч) гривень, зазначена як відшкодування моральної шкоди. Інших майнових виразів позовних вимог у матеріалах справи немає.
Водночас, після розгляду справи у суді першої інстанції АО «Адвокатська фірма АнГард» та ПрАТ «Квіти України» уклали додаткову угоду, якою витрати на професійну правничу допомогу підвищилися до фіксованої суми 300 000 (триста тисяч) гривень, що не була подана у суд першої інстанції у вигляді будь-якого попереднього розрахунку і не була долучена до відзиву на апеляційну скаргу.
Апеляційний суд погоджується з тезами позивача про те, що неподання попереднього розрахунку за новими домовленостями сторін, які виникли після розгляду справи у суді першої інстанції становить перешкоду для Позивача щодо оцінки ризиків програшу у суді, можливості відмови від позову та прийняття умов мирової угоди у випадку отримання такої пропозиції, оскільки заявлена сума втричі перевищує ціну позову, заявлену Позивачем, що суперечить статті 137 ЦПК України, що свідчить про завищення судових витрат на правничу допомогу.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вказує, що у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу в межах розгляду даної справи на суму 25 000 грн, вказані витрати є співмірними із складністю справи та виконаною роботою в суді апеляційної інстанції, а відтак, доходить висновку щодо наявності підстав для їх стягнення, у зв`язку з чим частково задовольняє вимоги заяви.
Керуючись ст. 246, 270 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Заяву задовольнити частково.
Додаткову постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Головуючий: Судді: