Справа № 214/1861/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 квітня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання правочину недійсним та повернення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 20 березня 2023 року, в якій просить суд: визнати недійсним правочин про передачу автомобіля, укладений між ним та ОСОБА_2 згідно з розпискою; стягнути з ОСОБА_2 у натурі все, що він одержав а саме 12 000 доларів США, що з урахуванням курсу НБУ та індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних складає 1 939 904 грн. 22 коп.; стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу 50 000 грн., а також витрати по сплаті судового збору 12 045 грн.

У порядку ч.7 ст.186 ЦПК України 14 квітня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь з адресно-довідкового органу про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_2 , з якої слідує, що останній значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з реєстраційного обліку з 25 січня 2021 року у зв`язку з вибуттям до нового місця мешкання.

Аналогічні відомості зазначені у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №29591 від 12 квітня 2023 року, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд».

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До пред`явленої ОСОБА_1 позовної заяви доказів сплати ним судового збору не надано.

Вимогами п.1.1.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за звернення до суду фізичної особи з позовною заявою майнового характеру 1 % від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто 1073 грн. 60 коп.) і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13 420 грн. 00 коп.), та немайнового 1073 грн. 60 коп.

Зі змісту пред`явленого ОСОБА_1 позову слідує, що ним одночасно пред`явлено 2 вимоги: 1) немайнову визнання правочину недійсним; 2) майнову стягнення коштів при застосуванні реституції недійсності правочину як спеціального зобов`язального способу захисту права власності, який може застосовуватися лише у випадку, коли предмет недійсного правочину станом на час вирішення відповідного питання перебуває в тієї сторони недійсного правочину, якій він і був переданий. При цьому, доказів сплати судового збору до матеріалів позовної заяви за кожною з вимог, які є самостійними об`єктами справляння судового збору, не долучено.

У зв`язку з цим позивачеві слід сплатити судовий збір в розмірі 1% від ціни позову, а також окремо за немайнову вимогу, із наданням суду оригіналу платіжного доручення чи іншого касового документа (квитанції, чека тощо), який міститиме усі обов`язкові реквізити касового документа.

З огляду на те, що ціну позову визначено в розмірі 1 939 904 грн. 22 коп., то відповідно за пред`явлення даного позову судовий збір підлягає сплаті ОСОБА_1 в розмірі 13 420 грн. 00 коп. за майнову вимогу (з розрахунку: 1 700 897 коп. 50 коп. * 1%, але не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), та окремо 1073 грн. 60 коп. за немайнову.

Крім того, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не повністю зазначено відомості про третю особу, а саме не вказано повністю його ім`я, по батькові, взагалі не зазначено відомості про місце проживання чи перебування, засоби зв`язку тощо. Посилання позивача на те, що з ОСОБА_3 він не знайомий як умова допустимості невиконання ним вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України є неприйнятною, адже оспорюваний правочин позивач укладав з ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , тобто мав бути обізнаним з відомостями про його сторін. Відсутність таких даних виключає можливість повідомлення третьої особи про перебування справи у провадженні суду, виклик до суду, що є недопустимим.

Крім того, в порушення п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не коректно викладено зміст позовних вимог у розрізі із викладенням обставин, якими він мотивує свої вимоги, наведеним в прохальній частині позову. Так, позивач заявляє вимогу про визнання правочину недійсним, оформленого у вигляді розписки, однак не наводить належне мотивування щодо його правової природи як відплатного правочину, а саме не деталізує вид договору, що має істотне значення для спору та застосування наслідків реституції, про що він заявляє відповідну вимогу із одночасним застосуванням ч.2 ст.625 ЦК України. Відтак позивачеві слід привести мотивувальну частину позову у логічну та змістову взаємовідповідність із предметом спору та характером спірних правовідносин, а також обраним ним способом захисту прав.

Також у порушення вимог ч.1 ст.177 ЦПК України позивач не долучає копію позову з додатками відповідно до кількості учасників справи для відповідача та третьої особи.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, то згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення виявлених недоліків в 10 днів, перебіг якого обчислювати з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, надасть суду квитанцію про сплату судового збору, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

При цьому суд звертає увагу позивача на його право на подання заяви про продовження визначеного судом процесуального строку на усунення недоліків у випадку неможливості усуненням ним недоліків позовної заяви в межах цього строку. Процесуальний порядок подання такої заяви регламентовано ч.2 ст.127 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання правочину недійсним та повернення коштів залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України тривалістю в 10 днів, перебіг якого обчислювати з дня вручення копії даної ухвали.

Копію ухвали направити позивачеві за поштовою адресою, вказаною в позовній заяві для виконання у встановлений судом строк. У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачеві разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя А.В. Ткаченко