Справа № 564/273/23
11 квітня 2023 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Цвіркуна О.С.
з участю секретаря судового засідання Забейди А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Костопільської міської ради про позбавлення батьківських прав,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Костопільської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просила суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнути з відповідача судові витрати.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку.
Представник третьої особи до суду не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи думку представника позивачки, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі.
Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що 28.07.2017 між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб зареєстрований Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №129.
Від шлюбу сторони мають дочку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . (а.с.6)
Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області №564/2277/21 від 23.12.2021 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. (а.с.9-10)

14.09.2021 Костопільським районним судом видано судовий наказ №564/2347/23 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного судового наказу Костопільським відділом державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження НОМЕР_4. (а.с.11)

Встановлено, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Костопільським відділом державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, заборгованість за відповідачем ОСОБА_2 станом на грудень 2022 становить 35881,36 грн.

Окрім того, з вказаного розрахунку вбачається, що з часу присудження судом аліментів (з 27.08.2021), відповідач ОСОБА_2 їх сплатив лише один раз у листопаді 2021 в розмірі 2762 грн.

Встановлено, що неповнолітня дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає разом з позивачкою за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №115/09-06 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. (а.с.8)

Згідно довідки виданої закладом дошкільної освіти №4 «Берізка» компенсуючого типу Костопільської міської ради №7 від 18.01.2023, неповнолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку та відвідує даний заклад з 25.10.2021 і по цей час. Дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Зазначено, що батьківські обов`язки по вихованню та утриманні дитини виконує мама ОСОБА_1 , а тато ОСОБА_2 , який є відповідачем по справі, проживає окремо від сім`ї, не бере участі у вихованні доньки, жодного разу не відвідав дочку у вказаному закладі, не приводив та не забирав її з садочка, не цікавиться нею, не приймає участі у батьківських зборах та не спілкується з вихователями групи.(а.с.14)

Відповідно до заяви, яка завірена 24.02.2023 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Гладиш О.А., та зареєстрована в реєстрі за №286, ОСОБА_2 , який є відповідачем по справі, перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті та діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій та правові наслідки підписаної заяви, заявив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно висновку органу опіки та піклування Костопільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав №450/02-08 від 27.03.2023, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських права стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Згідно статтей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до положень ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р. (принцип 6) проголошено, що дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Згідно правової позиції, якої дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17 «при вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватись та брати участь у їх вихованні.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчанні підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідною харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішньоГО світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачка підлягає до стягнення 1073,60 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.150, 155, 164 СК України, ст.81, 141, 247, 258, 265, 268, 280, 282 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Костопільської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовільнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Костопільської міської ради, вул.Незалежності 7, м.Костопіль, Рівненської області, .

Повне судове рішення складено 18.04.2023.

СуддяО. С. Цвіркун