ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1821/22
Провадження № 2/362/454/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.23 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Берковської Д.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження без фіксування технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на їх користь суму страхового відшкодування в розмірі 502 198,20 грн. та понесені судові витрати в розмірі 7 532,97 грн.

Вказуючи на те, що 16.04.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» був укладений Додаток №28 0199-00270/00146 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-00270 від 23.09.2015 року, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 .

15.06.2019 року об 11 год. 40 хв. на автодорозі М-05 Київ-Одеса, 34 км, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме розворотом, не надав дорогу зустрічним транспортним засобам, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у напрямку до м. Києва, внаслідок чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно Постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2019 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Відповідачем Правил дорожнього руху України та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

19.06.2019 року Страхувальник звернувся до Позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи.

29.07.2019 року Позивачем на підставі Звіту №0607 від 08.07.2019 року та зобов`язуючої пропозиції було складено страховий акт №СТОКА-9641 та розрахунок страхового відшкодування до нього.

На підставі вищезазначених документів Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 601 198 грн. 20 коп.

Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», згідно полісу №АМ/8428740.

18.10.2019 року Позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування №40947 до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», яка здійснила виплату в розмірі 99 000 грн.

Тому залишок боргу, який повинен сплатити Відповідач становить: 601 198,20 грн. 99 000,00 грн. = 502 198,20 грн.

14.05.2020 року Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію №42617 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2022 року прийнято до свого провадження цивільну справу та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовчі дії (а.с.80).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.94-95).

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, направив клопотання про розгляд справи у їх відсутності (а.с.85).

Представник ОСОБА_1 адвокат Дуля Т.В. в судове засідання не з`явилася, направила клопотання про розгляд справи у їх відсутності, проти позову заперечує та просить відмовити (а.с.99).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2019 року у справі №362/4454/19, визнано ОСОБА_1 винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до постанови встановлено, що 15.06.2019 року близько 11 год. 40 хв. на автодорозі М-05 Київ-Одеса, 34 км водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме розворотом, не надав дорогу зустрічним транспортним засобам, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у напрямку до м. Києва, чим завдав механічних пошкоджень обом транспортним засобам. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП. (а.с.31).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

19.06.2019 року відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страхувальник (ТОВ «Порше Лізинг Україна») звернувся із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування до ПАТ СК «Українська страхова група» (а.с. 61).

Відповідно до звіту №0607 від 08.07.2019 року та зобов`язуючої пропозиції було складено страховий акт №СТОКА-9641 та розрахунок страхового відшкодування до нього, яка складає 601 198 грн. 20 коп. (а.с.32-60).

Згідно до страхового Акту № СТОКА-9641 від 29.07.2019 року ПАТ СК «Українська страхова група» встановлено, що розмір страхового відшкодування становить 601 198,00 грн. (а.с.64).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 29.07.2019 року розмір страхового відшкодування ТЗ «Volkswagen Passat», складає 601 198 грн. 20 коп. (а.с. 65).

ПАТ «Українська страхова група» виплатило Страхувальнику ТОВ «Порше Лізинг Україна» страхове відшкодування у розмірі 601 198 грн. 20 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №18915 від 30.07.2019 року (а.с.66).

Цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 , була застрахована у ТДВ СК «Ю.Ес.Ай», згідно полісу № АМ/8428740 (а.с.67).

ТДВ СК «Ю.Ес.Ай», згідно полісу № АМ/8428740 було відшкодовано ПАТ «Українська страхова група» суму збитку у розмірі 99 000 грн. 00 коп. (а.с.70).

14.05.2020 року Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію №42617 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування (а.с. 71-72).

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

16.04.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» був укладений Додаток №28 0199-00270/00146 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-00270 від 23.09.2015 року, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.9-19).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Суброгація (subrogation) це перехід до страховика на підставі відповідного акту права вимоги, яке страхувальник має щодо особи, винної у збитках. Це правило поширюється на страховика лише на суму фактично виплаченого ним страхового відшкодування (передання страхувальником страховикові права на стягнення заподіяної шкоди з третіх (винних) осіб у межах виплаченої суми).

З латинської термін «суброгація» перекладається як «заміщення, обрання взамін».

Суброгація випливає безпосередньо із закону і не потребує підтвердження договором страхування. Доказами наявності у страховика права вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди, є договір страхування і документ, який підтверджує виплату страхового відшкодування.

Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди та у зв`язку з яким було виплачено страхове відшкодування і заміну в ньому кредитора.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 ЦК України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

Аналогічна правова позиція викладена Великою палатою Верховного суду у постанові від 05.06.2018 року по справі № 910/7449/17.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах.

Такої ж позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (пункт 70 постанови).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

З огляду на положення ст.1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Тому, позивач, виплативши страхове відшкодування має право подати позов до завдача шкоди про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати ПАТ «СК «Українська страхова група» різницю між сумою страхового відшкодування сплаченого за договором та сумою страхового відшкодування виплаченого за полісом № АМ/8428740, а саме: 601 198, 20 грн. 99 000 грн. = 502 198, 20 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що позивач належним чином довів свої позовні вимоги. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації є цілком обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 7 532,97 гривень (а.с. 5).

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 15, 16, 22, 512, 515, 993, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування», статтями 2, 5, 12, 13, 19, 28, 76, 77, 81, 82, 89, 128, 133, 141, 211, 247, 263-265, 273, 274, 280 - 284, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» виплачене страхове відшкодування у розмірі 502 198 (п`ятсот дві тисячі сто дев`яносто вісім гривень) 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» судовий збір в розмірі 7 532,97 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Позивач: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», адреса місцезнаходження: 03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32, літ. А.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 .

Текст рішення виготовлений 31.03.2023 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко