Справа №:755/2959/23
Провадження № 2/755/2446/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 24.06.2015 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1271; залишити проживати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 ; судовий розгляд справи (всі судові засідання) проводити без її участі та її представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони з 24.06.2015 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає з нею, спору щодо визначення його місця проживання у сторін немає. Після укладення шлюбу виявилося, що сімейне життя з відповідачем не складається. З`ясувалося, що у неї з відповідачем різні характери, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На даний момент фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися, спільне господарство не ведеться. Шлюб між нею та відповідачем носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити її та спільним інтересам. Примирення та подальше подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення подружжя в минулому не принесли жодних результатів. Крім того, протягом тривалого часу сторони проживають окремо. Рішення про розлучення є виваженим та свідомим, причини з яких наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, поновлювати та продовжувати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.03.2023 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

16.03.2023 до суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, у якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Додатково вказав, що на момент розгляду справи між сторонами відсутній спір щодо місця проживання спільного сина, а також те, що сторони не потребують строку на примирення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд доходить наступного.

Відповідно до положень ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 24.06.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1271.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно із положеннями ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться, продовжувати шлюбні відносини не бажає. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує та вказує на те, сторони не потребують строку на примирення та у них відсутні спори щодо визначення місця проживання спільного сина.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам спільного малолітнього сина, а тому позов підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просила суд малолітнього сина, ОСОБА_3 , залишити проживати з нею.

Так, під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Таких правових висновків дійшов Верховний суд у своїй постанові від 15.01.2020 у справі № 200/952/18.

Ураховуючи, що матеріали справи не містять доказів про наявність спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини, про що заявлено сторонами, втім позивачкою заявлено вимогу про залишення проживання спільного сина із нею після розірвання шлюбу, то у розрізі заявлених вимог в межах розгляду даної цивільної справи судом не вирішується питання про визначення місця проживання спільного малолітнього сина, судом вирішується лише питання про залишення проживання дитини з тим із батьків після розірвання шлюбу, з ким наразі дитина проживає, відтак суд доходить висновку про залишення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу між сторонами разом із матір`ю, за відсутності будь-яких заперечень кожного із сторін.

При цьому, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Роз`яснюю, що у разі виникнення спору щодо визначення місця проживання спільного сина, такий спір вирішується у порядку ч.1 ст. 161 СК України.

Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 36, 51, 104, 105, 112, 114 Сімейного кодексу України ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 209, 210, 223, 247, 263, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24.06.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1271 - розірвати.

Залишити малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати разом із матір`ю, ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: