Провадження № 2/761/2310/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

за участі:

представника відповідача: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

23.11.2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 180 780,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Вимоги позову обгрунтовані тим, що 25.03.2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Шкода», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем «Опель», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та зазначені автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Вартість матеріального збитку, спричиненого позивачу становить 180 780,00 грн., що визначено Звітом від 27.05.2020 року.

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 29.04.2020 року (справа №761/10201/20) ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так як цивільна відповідальність відповідача не була застрахована, на підставі положень ст.ст.1166, 1187 ЦК України позивач звернулась до суду з цим позовом.

Крім того, позивач зазначає, що було пошкоджено автомобіль, їй спричинена моральна шкода, яку з врахуванням принципу розумності та справедливості позивач оцінила в сумі 10 000,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність та просив задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Представник відповідачав судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог в частинівідшкодування вартості матеріального збитку згідно з висновком експерта, що становить 8 115,69 грн. Крім того, як вбачається з пояснень, які 01.06.2021 року надійшли до суду, відповідач дійсно себе визнає винним в порушенні ПДР України внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Опель», державний номер НОМЕР_2 . Однак заявлений позивачем розмір матеріальної шкоди є завищеним враховуючи ті пошкодження, які зазнав зазначений автомобіль. У вказаних поясненнях відповідач визнавав розмір матеріальної та моральної шкоди в загальному розмірі 30 000,00 грн.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст.223 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі представника позивача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника відповідача, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником автомобіля «Опель», державний номер НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

25.03.2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Шкода», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Опель», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 29.04.2020 року (справа №761/10201/20) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як зазначено в постанові, 25 березня 2020 року о 17 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Маршала Рибалка, 5-Б водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «SkodaOctavia», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3 , заїжджаючи на дуговий паркінг, рухаючись по зустрічній стороні, не дотримався безпечного бокового інтервалу та дистанції внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «OPEL ASTRA», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_4 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.11.3, п.13.1, п.12.1 ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП..

Як вбачається з постанови, в судовому засіданні, ОСОБА_2 свою вину в порушенні ПДР України визнав.

Постанова набрала законної сили.

На день дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність власника автомобіля «Шкода», державний номер НОМЕР_1 не була застрахована.

На замовлення позивача оцінювач ОСОБА_4 склав Звіт №9950/Т про незалежну оцінку колісного транспортного засобу, згідно з яким вартість матеріального збитку. завданого власнику автомобіля «Опель», державний номер НОМЕР_2 станом на 27.05.2020 року складає 180 780,00 грн.

Відповідач не погодився із зазначеною сумою матеріальної шкоди, а тому звернувся до суду з клопотанням про призначення автотоварознавчої експертизи.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19-23/1435-АВ від 16.06.2023 року, складеним на виконання ухвали суду, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Опель», державний номер НОМЕР_2 станом на 25.03.2020 року складала 18 753,13 грн., вартість матеріального збитку складає 8 115,69 грн., ринкова вартість зазначеного автомобіля станом на 25.03.2020 року складала 130 358,31 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Згідно із частинами першою та другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частин першої і другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Отже, оскільки вину відповідача у пошкодженні автомобіля «Опель», державний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності позивачу встановлено постановою суду, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача частково та стягнути з відповідача на користь позивача вартість відновлювального ремонту що становить 18 753 (вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят три) гривни 13 копійок.

Також позивач заявила вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з частиною третьою статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Отже, враховуючи що судом встановлена вина відповідача у пошкодженні автомобіля, який належить на праві власності позивачу, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. При визначенні розміру завданої позивачу моральної шкоди суд враховує, що внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль, що позбавляло позивача можливості вести звичний спосіб життя та користуватися власністю, тривалість душевних страждань, враховуючи час, протягом якого позивач не могла користуватись власним автомобілем для власних потреб, а також виходячи із вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 2 000,00 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265, 352 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 18 753 (вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят три) гривни 13 копійок та моральну шкоду в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 05 вересня 2023 року

Суддя: Н.Г. Притула