Справа № 205/8273/22
Провадження № 2/204/1025/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, який 10.03.2023 року уточнила, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відкрилась спадщина, а саме: квартиру за АДРЕСА_1 ; житловий будинок за АДРЕСА_2 та на грошові кошти, розміщені в банку ПАТ «Першій Український Міжнародний Банк». 17.07.2021 року позивачка звернулася у встановлений законом строк до приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Апалько М.Ю. де було заведено спадкову справу, однак отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка не встигла через те, що 24.02. 2022 року почалися воєнні дії на території України та м. Маріуполь було окуповано. Нотаріальна справа знаходиться на окупованій території в м. Маріуполі, доступ до якої наразі є неможливий. Позивачка звернулася до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із запитом про місце здійснення нотаріальної діяльності приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Апалько М.Ю. та можливості отримання свідоцтва про право на спадщину. Листом голови комісії з реорганізації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), повідомлено, що доступ до спадкової справи, заведеної 17.07.2021 року приватним нотаріусом Апалько М.Ю. № 35/2021 після смерті ОСОБА_2 , наразі відсутній, оскільки документи напрацьовані нотаріусом залишилися у приміщенні розташування її робочого місця: АДРЕСА_3 та не були вивезені у зв`язку із веденням активних бойових дій на території міста Маріуполь. За таких обставин, отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса є неможливо.

Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку, що позбавляє позивача реалізувати своє право на спадкування через органи нотаріату, остання вимушена звернутися з вказаним позовом до суду.

Ухвалою суду від 03.01.2023 року у справі задоволено клопотання про витребування доказів та витребувано у ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» інформацію щодо наявності договорів про банківські вклади після померлої ОСОБА_2 .

У судове засідання позивачка не з`явилася, але надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала просила задовольнити.

Представник відповідача - Маріупольської міської ради, у судове засідання не з`явився, але надіслав лист про розгляд справи за відсутності представника відповідача, при вирішенні справи по суті, покладається на розсуд суду.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). (а. с. 9) Після її смерті відкрилася спадщина.

Згідно із ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

17.07.2021 року позивачка ОСОБА_1 , яка є дочкою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10) та копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11), звернулася з заявою до приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Апалько М.Ю. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70347973, виданому 18.10.2022 року приватним нотаріусом Скоробогатько О.В., після смерті спадкодавця - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована спадкова справа №35/2021 (номер у Спадковому реєстрі 67993352), дата та місце заведення: 17.07.2021 року, Донецька область, Маріупольський район, приватний нотаріус Апалько М.Ю., місце зберігання: приватний нотаріус Апалько М.Ю, 87532, Донецька область, м. Маріуполь, пр-т Металургів, буд. 56 (а. с. 13).

На момент смерті ОСОБА_2 була власником нерухомого майна, а саме: квартири за АДРЕСА_1 ; житлового будинку АДРЕСА_2 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №313904393 та №313977161, сформованому 01.11.2020 року та 02.11.2022 року, підтверджено, що нерухоме майно належало ОСОБА_2 на підставі рішення суду, 2-690, 07.02.2008 року, Орджонікідзевський районний суд та на підставі рішення суду, 2-1874/11, 07.11.2011, Приморський районний суд м. Маріуполь).

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 належали грошові кошти, які розміщені в банку ПАТ «Першій Український Міжнародний Банк» на картковому рахунку НОМЕР_2 на суму 13 341.50 грн., та на рахунку НОМЕР_3 за депозитним договором № 275700834 від 17.12.2018 року на суму 60 000 грн. з урахуванням процентів, що встановлені цим договором, що підтверджується відповіддю на запит ПАТ «Першій Український Міжнародний Банк» №КНО-07.8.9./308БТ від 25.01.2023 року.

Статтею 1296 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №58/2023 від 06.02.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Згідно із п. 7 ст. 1-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України (абз. 1 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Так, з 24 лютого 2022 року, тобто з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну на території Донецької області відбувалися активні бойові дії, а відповідно до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25 квітня 2022 року, з 25 квітня 2022 року Маріупольська міська територіальна громада Маріупольського району Донецької області визнана тимчасово окупованою територією.

На час розгляду справи відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №1668/39004 від 23 грудня 2022 року, до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України відноситься вся територія Маріупольського району.

У зв`язку з цим, позивачка звернулася до Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (м. Харків) з питанням можливості отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та отримала відповідь від 26.10.2022 року за № 12877/30434/23/22Д/06, у якій зазначено, що до управління 08.03.2022 року надійшла заява приватного нотаріуса Апалько М.Ю. про зупинення нотаріальної діяльності по Маріупольському районному нотаріальному округу на період дії воєнного стану та зазначено, що документи, напрацьовані нотаріусом залишилися у приміщенні розташування її робочого місця: АДРЕСА_3 та не були вивезені у зв`язку із веденням активних бойових дій на території міста Маріуполь. Також зазначено, що у зв`язку із відсутністю доступу до вже заведеної спадкової справи, що перешкоджає на теперішній час отриманню свідоцтва про право на спадщину, вона може визнати право власності успадкованого майно в судовому порядку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до п. 37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі, якщо це право не визнається іншою особою, втрачено або відсутній правовстановлюючий документ.

Отже, на підставі вказаних доводів та письмових доказів, суд робить висновок про те, що у позивача існують об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні ним дій щодо отримання свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті її матері ОСОБА_2 у нотаріальному порядку та подальшої реєстрації прав власності на підставі даного свідоцтва. На переконання суду, позивачка зі свого боку вжила усіх необхідних та передбачених законом заходів для реалізації своїх спадкових прав. В позасудовому порядку вирішити дане питання не виявляється за можливе.

Крім того, судом встановлено, що відповідач - Маріупольська міська рада не оспорює право позивача на спадкове майно.

Таким чином, суд дійшов висновку, що отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач не має можливості, оскільки в Україні введено воєнний стан, який станом на теперішній час не скасовано та беручи до уваги, що на час розгляду справи до тимчасово окупованої території України відноситься вся територія Маріупольського району, і приватний нотаріус Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Апалько М.Ю. свою нотаріальну діяльність не здійснює, а спадкова справа, заведена після смерті ОСОБА_2 , не була вивезена з адреси розташування нотаріуса у зв`язку із веденням активних бойових дій на території міста Маріуполь, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають захисту у судовому порядку, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1216-1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 ) до Маріупольської міської ради (тимчасова фактична адреса: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 74) про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,06 кв.м., житловою площею 34 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 100,7 кв.м., житловою 70 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на грошові кошти, які розміщені в банку ПАТ «Першій Український Міжнародний Банк» на картковому рахунку НОМЕР_2 та на рахунку НОМЕР_3 за депозитним договором № 275700834 від 17.12.2018 року з правом отримання грошових коштів з даних рахунків з урахування відсотків встановлених договорами укладеними з ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська