Справа № 752/8189/23
Провадження № 2/752/4745/23
У Х В А Л А

Іменем України

12.09.2023 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Крекотень О.В., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2016р. по 01.04.2023р. у розмірі 4 238,27 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 676,90 грн. та інфляційних витрат у розмірі 2 150,56 грн. за період з 01.01.2016р. по 01.02.2022р., а також судовий збір.

В обґрунтування позову зазначило, що будинок у АДРЕСА_1 був переданий позивачу в експлуатацію та обслуговування відповідно до рішення правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» №164 від 15.07.2004р.). Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 в цьому будинку. Свої обов`язки по оплаті житлово-комунальних послуг відповідач не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість. Оскільки в добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість, ТОВ «Новобудова» звернулось до суду за захистом права, яке вважає порушеним, та просить стягнути заборгованість за надані послуги з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат.

Одночасно позивач подав клопотання про поновлення строку позовної давності, за яким просить поновити строк позовної давності за даним позовом. Вказує, що у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа №752/16143/20 за позовом ТОВ «Новобудова» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2016р. по 01.07.2019р. по квартирі АДРЕСА_3 . У процесі розгляду даної справи ТОВ «Новобудова» дізналося про смерть ОСОБА_2 , а також те, що квартира АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_2 прийнята у спадок ОСОБА_1 . Таким чином, ОСОБА_1 набула право власності на квартиру в порядку спадкування та усі права і обов`язки, що належали ОСОБА_2 . У зв`язку із вказаними обставинами ТОВ «Новобудова» звернулось із заявою про зміну неналежного відповідача на належного - правонаступника ОСОБА_1 . Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.10.2021р. було залучено до участі у справі правонаступника

відповідача ОСОБА_1 . Позивач у справі, що розглядається, зазначає, що лише 18.04.2023р. отримав ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 07.10.2022р. у справі №752/16143/20 та дізнався про закриття провадження в цій справі. У зв`язку з цим просить поновити строк позовної давності у справі №752/8189/23.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28.04.2023р. відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач надала відзив на позовну заяву, за яким не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити в їх задоволенні. Зазначає, що позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом справа №752/16143/20, провадження у якій було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Звернувшись повторно з позовом, позивач зловживає своїми процесуальними правами, оскільки повторно подав заяву для вирішення питання, яке вже судом було вирішено, за відсутності інших підстав або нових обставин. Крім того зазначає, що позивач надав житлово-комунальні послуги мешканцям будинку АДРЕСА_1 до 01.07.2019р. Потім було створено ОСББ «Науки 54Б», якому, як зазначає позивач, вона сплачує кошти за надання житлово-комунальних послуг. На думку позивача, дана справа має бути закрита на підставі п. 3 ст. 255 ЦПК України. Крім того, відповідач заперечує проти задоволення клопотання позивача про поновлення строку позовної давності. Зазначає про те, що незалежно від дати отримання ухвали про закриття провадження у справі №752/16143/20, він мав право оскаржити її протягом 15 днів з дня вручення. Не відповідає дійсності твердження позивача про те, що він про смерть ОСОБА_2 дізнався у процесі розгляду справи №752/16131/20, оскільки позивач у березні 2017р. зняв ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання і, відповідно, знав, що вона померла. 15.05.2018р. позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 , яка також належала мамі відповідача ОСОБА_2 . У цій заяві позивач зазначив, що 12.04.2017р. відповідач отримала свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_5 . Відповідач вказує, що позивач не повідомив достовірну інформацію з корисних мотивів, ввів суд в оману, чим спричиняє шкоду інтересам правосуддя та відповідачу як учаснику справи. Також відповідач зазначає, що сплив визначених ст. 1281 Цивільного кодексу України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язанням, а також припинення таких зобов`язань.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами відповідача. Позивач вважає надуманими та безпідставними посилання відповідача про те, що в березні 2017р. позивач знімав ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання у зв`язку із смертю, так як позивач після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 10.12.2015 року передав картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, які була наявні в житлово-експлуатаційних дільницях підприємства до районних державних адміністрацій. Крім того, відповідач додає до відзиву опис документів, наданих до

ЦНАПу для проведення процедури зняття з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджуючи, що зняттям з реєстрації займався саме ЦНАП, а не позивач. Також позивач зазначає про те, що факт надання позивачем житлово-комунальних послуг, які споживалися у процесі експлуатації та використання квартири АДРЕСА_2 , а також вихідні дані для визначення розрахунку їх вартості підтверджуються наданими до матеріалів справи доказами. Натомість, зі свого боку, відповідачем не надано фактичних даних того, що у спірний період послуги зі сторони позивача надавалися не в повному обсязі чи неналежної якості.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач наполягає з посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України на тому, що справа має бути закрита. Також повідомляє, що за наявною в неї інформацією, житлово-експлуатаційна дільниця №4 позивача, яка обслуговування будинок АДРЕСА_1 , передала картотеку з питань реєстрації фізичних осіб до Голосіївської райдержадміністрації 10.04.2017р. на підставі акту прийому-передачі, тобто через півмісяця після зняття з реєстрації ОСОБА_2 . Ще раніше 04.04.2017р. відповідач зверталася до начальника ЖЕД №4 із письмовою заявою щодо неправильного застосування тарифів по квартирах АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 ; щодо безпідставного збільшення об`єму гарячої води і відповідно збільшення суми нарахування оплати за гарячу воду по квартирі АДРЕСА_2 , у якій було встановлено водонагрівач. І в цій заяві повідомляла, що у квартирі АДРЕСА_2 ніхто не живе. Неодноразово зверталась до бухгалтерів ЖЕД №4, начальника, повідомляла, що мама відповідача померла, просила розібратись із правильністю нарахування сум по квартирах, провести ремонт у тамбурі, де розташована квартира АДРЕСА_5 . Вказане свідчить, що позивач знав, що ОСОБА_2 померла. Також звертає відповідач увагу на те, що якщо позивач 15.05.2018р. знав, що відповідач отримала свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_5 , то, відповідно, знав про аналогічну ситуацію і по квартирі АДРЕСА_2 . Посадові особи ЖЕД №4, яка обслуговувала будинок АДРЕСА_7 , вели облік мешканців будинку, нараховували плату за житлово-комунальні послуги і видавали квитанції на їх оплату із зазначенням прізвищ мешканців.

Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ «Новобудова» є юридичною особою, предметом діяльності якої є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним та фізичним особам, експлуатація та обслуговування житлового фонду, внутрішньобудинкових інженерних мереж, систем та обладнання об`єктів соціально- побутового призначення, в тому числі технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонти та ін.

Позивач відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №164 від 15.07.2004р. здійснював експлуатацію та обслуговування будинку АДРЕСА_1 .

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 , що свідчить Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.04.2017р.

Предметом розгляду в даній справі є вимоги про стягнення заборгованості по квартирі АДРЕСА_3 .

Згідно розрахунку позивача заборгованість нарахована за період з 01.01.2016р. по червень 2019 включно, з урахуванням боргу станом на 01.01.2016р.

Разом з тим, судом встановлено, що Голосіївським районним судом міста Києва розглядалась справа №752/16143/20 за позовом ТОВ «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за результатом розгляду якої винесено ухвалу від 07.10.2022р. про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. У вказаній справі розглядались вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_3 за період з 01.01.2016р. по червень 2019 включно.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Верховний Суд у своїй постанові від 25 квітня 2019 року у справі №540/406/19 зазначив, що чимала кількість справ, які є у провадженні суду/судів, ще не є достатньою підставою для того, щоб вважати ці справи типовими. У контексті цього звернення колегія суддів також звертає увагу на те, що поняття «аналогічні» вимоги і підстави позову не можна ототожнювати з поняттям «однакові» вимоги і підстави позову. Окрім цього, Верховний Суд в своїй постанові від 22 травня 2019 року у справі №640/7778/18 (провадження № 61-48585св18) зазначив, що закриття провадження у справі в цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Таким чином, з огляду на те, що за ухвалою суду, яка набрала законної сили, у справі №752/16143/20 закрито провадження у справі з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і у справі №752/8189/23, суд на відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закриває провадження у справі №752/8189/23.

Керуючись ст.ст. 19, 255, 256, 258, 260, 353, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

2. Роз`яснити позивачу у справі, що в разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

3. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

4. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 15-ти днів з дня її складення відповідно до вимог, встановлених статтями 354-356 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 12.09.2023р.

Суддя І.О. Ольшевська