Справа № 372/1539/23
Провадження № 2-790/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,

при секретарі Павлик А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРОК» про стягнення невиплаченої заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н ОВ И В :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРОК» (далі відповідач, ТОВ «АЕРОК») про стягнення про стягнення невиплаченої заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 березня 2023 року його було звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), згідно наказу №83-К від 15.03.2023 року «Про звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності працівників товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРОК». Після звільнення відповідач письмово повідомив його про нараховані суми належні при звільненні, однак не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права, та просить стягнути з відповідача на його користь наявну заборгованість по заробітній платі у розмірі 43 920 (сорок три тисячі дев`яносто двадцять) грн. 13 коп., а також середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення, а саме 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 07 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позову заяву, у якому визнав позовні вимоги в частині заборгованості по заробітній платі у розмірі 43 920 грн. 13 коп. однак, заперечив щодо стягнення середнього заробітку у розмірі 7 000 грн., посилаючись на те, що у простроченні проведення розрахунку відсутня вина роботодавця, тому просив суд відмовити у задоволенні позову у цій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що у період з 18 квітня 2014 року по 16 березня 2023 року позивач ОСОБА_1 знаходилася у трудових відносинах з ТОВ «АЕРОК», що підтверджується, копією трудової книжки, з якої вбачається, що позивач прийнята на роботу відповідно до наказу № 248-к від 19.12.2014 року.

16 березня 2023 року позивача було звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП згідно наказу № 83-К від 15.03.2023 року «Про звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності працівників товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРОК», що підтверджується копією наказу.

Під час знаходження позивача у трудових відносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата (відпускні, вихідна допомога, оплата простою) у розмірі 43 920 (сорок три тисячі дев`яносто двадцять) грн., факт існування заборгованості підтверджується повідомленням відповідача ТОВ «АЕРОК» № 40 від 20 березня 2023 року.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. При цьому середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Верховним Судом України висловлено правову позицію у справі № 6-259цс17 (постанова від 13.03.2017 року) відповідно до якої, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, або в разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а у разі непроведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

У постанові Верховного Суду України у справі № 6-2807цс16 (постанова від 01.03.2017 року) висновлено правову позицію, що згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені засобами доказування передбачені ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 грн., від сплати позивач був звільнена при зверненні до суду.

Керуючись ст. 116, КЗпП України, ст.ст. 6, 12, 13, 18, 141, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРОК» про стягнення невиплаченої заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРОК» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 43 920, 13 (сорок три тисячі дев`ятсот двадцять) грн. 13 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРОК» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 7 000 (сім тисяч ) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРОК» у дохід держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство зобмеженою відповідальністю «АЕРОК» (08700, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, буд. 6; код ЄДРПОУ - 34840150).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Т.Г. Сташків