Номер провадження 2/754/765/22
13 квітня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Грей О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Деснянська окружна прокуратура м. Києва, про відшкодування моральної шкоди, -
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.12.2022 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 75000, 00 грн., а також стягнуто з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 992, 40 грн.

Учасниками справи було подано апеляційні скарги на рішення суду від 14.12.2022 року, у зв`язку з чим справу направлено до Київського апеляційного суду.

11.04.2023 року цивільну справу повернуто до Деснянського районного суду м. Києва для постановлення додаткового рішення, згідно ухвали Київського апеляційного суду від 04.04.2023 року.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3)судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.12.2022 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 75000, 00 грн., а також стягнуто з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 992, 40 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.04.2023 року цивільну справу було повернуто до Деснянського районного суду м. Києва для постановлення додаткового рішення, оскільки судом не було вирішено питання щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

А тому Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, у позовній заяві позивачем було заявлено про судові витрати, які він поніс у зв`язку з розглядом даної справи.

З наданих суду доказів вбачається, що 02.07.2021 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Войтенко К.В. був укладений Договір 08/21 від 02.07.2021 року про надання правничої допомоги.

Участь у судових засіданнях при розгляді даної справи приймала адвокат Войтенко К.В. на підставі Ордеру про надання правничої допомоги від 21.07.2021 року.

Судові витрати, які позивач поніс у зв`язку з розглядом даної справи та які просить відшкодувати, складаються з витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5000, 00 грн.

На підтвердження сплачених позивачем витрат на правничу допомогу суду було надано копію платіжного доручення № 8347130 від 20.07.2021 року про сплату грошових коштів у сумі 5000, 00 грн. позивачем на рахунок адвоката Войтенко К.В.

Враховуючи вимоги діючого законодавства, надані стороною позивача письмові докази, суд приходить до висновку про те, що витрати позивача на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Постановити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Деснянська окружна прокуратура м. Києва, про відшкодування моральної шкоди додаткове рішення наступного змісту.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн.

На додаткове рішення може бути подано скаргу відповідно до вимог діючого законодавства.

Суддя О.В.Лісовська