Ухвала

05 липня 2023 року

м. Київ

справа № 369/12118/21

провадження № 61-9834ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 20 квітня 2023 року у цивільній справі за позовомОСОБА_1 до Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання права власності та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання права власності та стягнення грошових коштів.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 12 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на недоотриману ОСОБА_2 пенсію з 01 липня 2014 року по 31 серпня 2020 року.

Зобов`язано ГУ Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити ОСОБА_1 недоотриману ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію з 01 липня 2014 року по 31 серпня 2020 року.

03 липня 2023 року ГУ Пенсійного фонду України в Луганській області через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 389 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких)подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У частині першій статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відсутність у касаційній скарзі передбачених ЦПК України підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку є підставою для її повернення (пункт 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України).

У поданій касаційній скарзі не зазначені підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Враховуючи, що орган державної влади, який подав касаційну скаргу, не виконав вимог процесуального закону при зверненні до суду касаційної інстанції щодо форми та змісту касаційної скарги, наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, подана касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 12 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання права власності та стягнення грошових коштів- повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников