КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7949/22
Провадження № 2/552/567/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.04.2023 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Кузіної Ж.В.
секретаря судового засідання Величко Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,-
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна посилаючись на те, що у період шлюбу, 10.08.2019 року, сторонами придбаний автомобіль RENAULT MASTER, 2014 року випуску, білий, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2299, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Право власності зареєстровано за відповідачем. Після звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна. Спірний автомобіль знаходиться у володінні та користуванні відповідача. Позивач не має ніякого доступу до автомобіля. Ключі та документи на автомобіль знаходяться у відповідача. Враховуючи, що спірний автомобіль знаходиться в користуванні відповідача, а позивачка згодна одержати від відповідача матеріальну компенсацію за належну їй частку автомобіля, то вказаний автомобіль підлягає поділу між сторонами. Просила визнати автомобіль спільною сумісною власністю подружжя, виділити даний транспортний засіб з визнанням за відповідачем права власності на цей автомобіль, зі стягненням з відповідача на користь позивача 1/2 частини його вартості.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2022 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Позовні вимоги підтримують, просять задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причина неявки невідома.
Відповідно до довідки від 28.03.2023 року на офіційному веб-сайті Київського районного суду м. Полтави розміщено оголошення про виклик ОСОБА_2 в судове засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
Суд, керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів, з ухваленням заочного рішення.
Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17 січня 1981 року сторони зареєстрували шлюб.
Згідно даних Єдиного державного реєстру МВС , транспортний засіб RENAULT MASTER 2299, 2014 року випуску, білий, днз НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 придбаний 10 серпня 2019 року, права власності зареєстровано за ОСОБА_2 .
За змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (ч.1 статті 71 СК України).
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина перша статті 60 СК України).
Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України (стаття 68 СК України).
Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).
Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України).
Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (ч.2 статті 364 ЦК України).
Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України).
Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України).
Позивач звертається з поділом спільного сумісного майна подружжя. Таким майном є неподільна річ - автомобіль.
Отже, позовна вимога щодо визнання за відповідачем права власності на автомобіль і стягнення на користь позивачки відповідної грошової компенсації є вимога про поділ цієї неподільної речі шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього компенсації замість частки позивачки у праві спільної сумісної власності на автомобіль. Таким чином, позивач надала згоду на отримання грошової компенсації за її частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль від відповідача.
Вимога позивача про стягнення з відповідача грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на майно подружжя не породжує обов`язку відповідача попередньо внести відповідну суму на депозитний рахунок суду.
Даний висновок сформульований у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 299/2587/15-ц).
Суд враховує, що згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якої на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою.
За змістом частини четвертої статті 71 СК України згоду на отримання такої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно при його поділі має надати той із подружжя, на чию користь таку компенсацію присуджує суд. Цей припис узгоджується з приписом частини другої статті 364 ЦК України, за змістом якого саме той співвласник, який бажає виділу, має надати згоду на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки у неподільній речі (близькі за змістом висновки висловлені, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 квітня 2020 року у справі № 210/4854/15-ц, від 24 березня 2021 року у справі № 501/2211/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від3 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного судувід 3 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц і від 9 червня 2021 року у справі № 760/789/19).
Враховуючи, що спірний автомобіль знаходиться в користуванні відповідача ОСОБА_2 , а позивач ОСОБА_1 згодна одержати від відповідача матеріальну компенсацію за належну їй частку автомобіля, суд дійшов до висновку, що вказаний автомобіль підлягає поділу між сторонами у справі шляхом виділення відповідачу спірного транспортного засобу з визнанням за ним права власності на цей автомобіль, із стягненням з відповідача на користь позивачки 1/2 частини його вартості.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 25 травня 2020 року у справі № 347/955/16.
Згідно Звіту про оцінку транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертна оцінка майнових прав», ринкова вартість автомобіля марки RENAULT MASTER, 2014 року випуску, білий, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 460 000 грн. без ПДВ( а.с. 13-20)
Таким чином, вартість 1/2 частки спірного автомобіля становить 230 000 грн. і вказану грошову суму належить стягнути з відповідача на користь позивачки як грошову компенсацію права на належну ОСОБА_1 частку автомобіля марки RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір за звернення до суду з позовною заявою в сумі 2 796 грн.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна задовольнити.
Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) автомобіль маркиRENAULT модель MASTER , 2014 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2299, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Поділити автомобіль маркиRENAULT модель MASTER , 2014 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2299, реєстраційний номер НОМЕР_2 шляхом виділення його у власність ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за частку ринкової вартості автомобіля марки марки RENAULT модель MASTER , 2014 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2299, реєстраційний номер НОМЕР_2 в сумі 230 000 грн. ( двісті тридцять тисяч гривень) .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2 796 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).

Головуючий Ж.В.Кузіна