Справа № 521/9596/23
Провадження № 2-з/521/54/23
УХВАЛА

13 квітня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання Філімончук М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Мельником Ю.М., про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій заявник просить суд:

«1. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0053, площа 3,3326 га., цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 216;

- житловий будинок, з господарськими будівлями, АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частки квартири, АДРЕСА_2 ;

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією прав та їх обтяжень на об`єкти нерухомого майна, а саме:

- земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0053, площа 3,3326 га., цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 216;

- житловий будинок, з господарськими будівлями, АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частки квартири, АДРЕСА_2 ».

В обґрунтування заявленого, заявник вказав, що 19.10.2021 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу, предметом якого була квартира, розташована в АДРЕСА_3 , що був посвідчений державним нотаріусом Савіцькою О.Ю., яка в цей день зареєструвала право власності на квартиру за ОСОБА_1 .

Заявник вказав, що 14.12.2021 року Одеська міська рада звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , в якій, з урахуванням заяви про зміну предмету позову та уточнення позовних вимог, просила суд витребувати у ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради квартиру, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради, витрати по сплаті судового збору.

Як вказано в заяві, 06.06.2022 року Київський районний суд м. Одеси виніс рішення, яким витребував у ОСОБА_1 квартиру та стягнув судовий збір. 07.07.2022 року рішення набрало законної сили. 29.09.2022р. рішення було виконано, про що свідчить інформаційна довідка з РРПНМ.

Заявник вказав, що ОСОБА_1 був позбавлений права власності на квартиру, що була предметом договору купівлі-продажу, від 19.10.2021 р., а тому у відповідності до чинного цивільного законодавства має право розірвати договір та вимагати у ОСОБА_2 повернення грошових коштів в розмірі 772100,00 (сімсот сімдесят дві тисячі сто) грн. 00 коп., що були отримані останнім, відповідно до умов договору купівлі-продажу, від 19.10.2021 р., в порядку, передбаченому ст. 1087 ЦК України.

Тобто, як вказує заявник, предметом майбутнього позову є розірвання договору та стягнення грошових коштів в розмірі 772100 (сімсот сімдесят дві тисячі сто) грн. 00 коп. з ОСОБА_2 .

Заявник стверджує, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, житлового будинку та 1/2 частки квартири, середня ринкова ціна яких загалом складає 658000,00 грн., відповідно до довідки від 07.04.2023р. ТОВ «Незалежна судова експертиза», а тому, на думку заявника, заявлені вимоги про забезпечення позову є співмірними з вимогами майбутнього позову про стягнення грошових коштів в розмірі 772100,00 грн.

Також, заявник вказав, що фактично метою вжиття заходів забезпечення позову в даному випадку є запобігання можливості відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_2 , оскільки, «в іншому разі нерухоме майно може бути відчужено, що призведене до необхідності вжиття ОСОБА_1 додаткових заходів з метою поновлення порушених прав, а саме звернення до суду з новим позовом, або з уточненими вимогами до нового власника».

Окрім того, заявник вказав, що заявлені заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, жодних збитків відповідачу не спричинить, а тому зустрічне забезпечення недоцільне.

Суд, розглянувши надану заяву про забезпечення позову, дослідивши надані матеріали справи в обґрунтування зазначеної заяви, приходить до висновку про таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів, з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пункт 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України, від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9, від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

В заяві заявника вказано, що предметом майбутнього позову у цивільній справі буде вимога ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, від 19.10.2021 р. та стягнення грошових коштів у розмірі 772100,00 грн.

Відповідно до заяви про забезпечення позову до подання позову, заявник просить суд в порядку п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0053, площа 3,3326 га., цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 216;

- житловий будинок, з господарськими будівлями, АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частки квартири, АДРЕСА_2 ;

вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією прав та їх обтяжень на об`єкти нерухомого майна, а саме:

- земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0053, площа 3,3326 га., цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 216;

- житловий будинок, з господарськими будівлями, АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частки квартири, АДРЕСА_2 .

Суд зазначає, що вказане заявником у заяві про забезпечення позову, а саме: «в іншому разі нерухоме майно може бути відчужено, що призведене до необхідності вжиття ОСОБА_1 , додаткових заходів з метою поновлення порушених прав, а саме звернення до суду з новим позовом або з уточненими вимогами до нового власника», не може бути прийнято до уваги, оскільки предметом майбутнього позову, за твердженням самого заявника, є розірвання договору купівлі-продажу, від 19.10.2021 р. та стягнення грошових коштів в розмірі 772100,00 грн.

Також, предметом вказаного договору є нерухоме майно - квартира, розташована в АДРЕСА_3 , договір був посвідчений державним нотаріусом Савіцькою О.Ю..

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе зазначити, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Враховуючи наведене, предметом майбутнього позову є розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна - квартири, розташованої в АДРЕСА_3 , який був посвідчений державним нотаріусом Савіцькою О.Ю..

Отже, квартира, як вказано заявником, розташована в АДРЕСА_3 , тобто, на території Київського району м.Одеси, заявник же звертається з заявою до Малиновського районного суду м.Одеси.

Крім того, суд зазначає, що заявлений ОСОБА_1 спосіб забезпечення майбутнього позову не стосується майбутніх спірних правовідносин.

Також, суд звертає увагу на те, що заявником у його заяві про забезпечення позову вказано, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Проте, жодних доказів, які б свідчили про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149 - 153, 258 261, 353 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, а саме, про: вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на: земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0053, площа 3,3326 га., цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 216; житловий будинок, з господарськими будівлями, АДРЕСА_1 ; 1/2 частки квартири, АДРЕСА_2 та вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав та їх обтяжень на об`єкти нерухомого майна, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0053, площа 3,3326 га., цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 216; житловий будинок, з господарськими будівлями, АДРЕСА_1 ; 1/2 частки квартири, АДРЕСА_2 », - до подання позовної заяви, відмовити в повному обсязі.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено, у порядку та строки, передбачені ст. ст. 153, 353 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук