Справа № 288/381/23
Провадження № 2/288/133/23
17 квітня 2023 року. смт.Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Рудник М. І.,
за участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про відшкодування майнової шкоди в якому вказує, що Відповідач проживає по сусідству з нею в приватному будинку за адресою АДРЕСА_1 , вона має двох дорослих синів, які до неї не навідуються, так як між ними склалися неприязні відносини, проживає одиноко, все життя має дуже складний характер та недоброзичливі відносини з сусідами.
Відповідач протягом 2022 року і по теперішній час скоює протиправні дії відносно Позивача та її сім`ї, постійно та безпідставно висловлюється нецензурною лайкою та прокльонами на адресу Позивача та її родини, чим посягає на людську гідність та громадську мораль, а також навмисно завдає моральну та майнову шкоду. Майже кожної ночі та кожного дня Відповідач руйнує молотком, металевою трубою, дерев`яною палицею з загостреним кінцем та сокирою, огорожу з металевого профілю на подвір`ї Позивача. Вона пошкоджує зазначену огорожу та стіну нежитлового приміщення, які належать Позивачу та знаходяться на території її домогосподарства, внаслідок чого на полотні металевого профілю наявні прорубані отвори та вм`ятини.
На неодноразові прохання до Відповідача припинити хуліганські дії вона висловлює лише погрози та нецензурну лайку. В нічний час йду гучне відлуння того, як Відповідач руйнує огорожу, грюкаючи по ній, внаслідок чого сусіди жаліються, що не можуть спокійно спати, а він гучних звуків лякаються діти.
Позивач зазначає, що Відповідач навмисно спричиняє їй майнові збитки, руйнуючи огорожу та стіну її нежитлового приміщення, які побудовані металевого профілю, внаслідок чого було 4 (чотири) листи металевого профілю, вартість одного становить 482.40 гривень, в результаті чого їй нанесено майнову шкоду в розмірі 1929.60 гривень.
На підставі вищевикладеного Позивач просить стягнути з Відповідача на сою користь майнову шкоду в розмірі 1929.60 гривень.
Позивач в судове засідання не з`явилася, 24 лютого 2023 року надала до суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. /а.с.33/
Відповідач в судові засідання 27 березня 2023 року та 17 квітня 2023 року не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів.
Відповідно до Судових викликів № 288/381/23/3711/2023 вих. від 13 березня 2023 року та № 288/381/23/4597/2023 вих. від 28 березня 2023 року, розміщених на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, Відповідач ОСОБА_2 , була повідомлена про судові засідання, які відбудуться 27 березня 2023 року о 08.45 годині та 17 квітня 2023 року о 13.00 годині.
Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно частини четвертої статті 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
ОСОБА_1 надала до суду пояснення від 03 лютого 2023 року в яких навела доводи підтвердження завдання їй матеріальної шкоди ОСОБА_2 аналогічні тим, які викладені нею у позовній заяві вказала дату і час вчинення нею зазначених дій, які зафіксовано на камеру відео спостереження. /а.с.5-6/
Згідно пояснень ОСОБА_3 від 03 лютого 2023 року, він проживає за адресою АДРЕСА_1 та протягом 2022 року і по теперішній час майже щоночі та інколи вдень, коли він приїжджає додому, особисто чує дуже гучні звуки від ударів по металевому профілю огорожі сусіднього будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_1 . За його припущеннями по огорожі грюкає сусідка ОСОБА_2 , яка мешкає у сусідньому будинку АДРЕСА_3 від гуркоту металевої огорожі лякаються його діти, гучні звуки іноді відбуваються двічі за ніч з інтервалом у дві-три години. На його думку, своєю неадекватною поведінкою ОСОБА_2 становить небезпеку для себе та оточуючих, він вважає, що їй потрібне примусове лікування в спеціалізованих закладах. /а.с.7/
Згідно пояснень ОСОБА_4 від 03 лютого 2023 року, вона проживає за адресою АДРЕСА_1 та протягом 2022 року і по теперішній час майже щоночі та інколи вдень, в будні та вихідні дні, вона особисто чує дуже гучні звуки від ударів по металевому профілю огорожі сусіднього будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_1 . За її припущеннями по огорожі грюкає сусідка ОСОБА_2 , яка мешкає у сусідньому будинку АДРЕСА_3 від гуркоту металевої огорожі лякаються її діти, 3-х та 9-ти років, гучні звуки іноді відбуваються двічі за ніч з інтервалом у дві-три години, після чого вона не може заснути, відчуває втому та головний біль. На її думку, своєю неадекватною поведінкою ОСОБА_2 становить небезпеку для себе та оточуючих, вона вважає, що їй потрібне примусове лікування в психіатричних закладах. /а.с.8/
Згідно пояснень ОСОБА_5 від 05 лютого 2023 року, вона проживає за адресою АДРЕСА_1 та протягом 2022 року і по теперішній час майже щоночі та інколи вдень, вона особисто чує дуже гучні звуки від ударів по металевому профілю огорожі сусіднього будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_1 . За її припущеннями по огорожі грюкає сусідка ОСОБА_2 , яка мешкає у сусідньому будинку АДРЕСА_3 від ударів по металевій огорожі всі лякаються, гучні звуки, від яких не можна заснути до ранку, іноді відбуваються двічі за ніч з інтервалом у дві-три години, з нею проживає хворий батько, у якого погіршується стан здоров`я від безсоння, спричиненого грюканням по огорожі. На її думку, ОСОБА_2 не потрібна своїм дітям, які живуть окремо та до неї не навідуються, вона може бути хворою та нікому не потрібною людиною, мати психічні розлади, які з часом ускладняються. Своєю неадекватною поведінкою ОСОБА_2 становить небезпеку для себе та оточуючих, вона вважає, що їй потрібне примусове психіатричне обстеження у спеціальних медичних закладах. /а.с.9/
До матеріалів справи Позивачем додано фотознімки огорожі з металевого профілю, на якій наявні пошкодження та вм`ятини. /а.с.10-14/
Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 31 січня 2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22 листопада 1984 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.15/
Як вбачається з товарного чека від 02 лютого 2023 року, вартість 7.2 м2 профнастистилу металевого становить 268 гривень за м2, всього на загальну суму 1929.60 гривень. /а.с.21/
В судовому засіданні було оглянуто доданий Позивачем до матеріалів справи USB-накопичувач з фрагментами відеозаписів з камери відеоспостереження, розташованої на паркані її домогосподарства.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з Відповідача майнову шкоду в розмірі 1929.60 гривень, завдану внаслідок пошкодження Відповідачем металевого профілю огорожі та нежитлової будівлі.
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
За змістом частини першої, другої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно пункту 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З наведено слідує, що для відшкодування шкоди завданої фізичній особі необхідно встановити обставини заподіяння такої майнової шкоди (розмір шкоди), неправомірність дій заподіювача шкоди та безпосередній причинний зв`язок між діями заподіювача шкоди та спричиненням майнової шкоди.
Зобов`язання про відшкодування шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як: - наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір; - неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства; - причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду; - вина заподіювача шкоди, як суб`єктивного елемента відповідальності, що полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.
Наявність всіх зазначених складових є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Своєю чергою відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди.
З огляду на викладені положення, суд вбачає, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення). Складовими елементами шкоди є: протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та настанням шкоди; вина завдавача шкоди.
Відсутність хоча б одного з наведених складових елементів шкоди виключає склад цивільного правопорушення, і, як наслідок, настання юридичної відповідальності. Отже, наявність шкоди ще не породжує обов`язку її компенсації, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності, період завдання шкоди.
Отже, розглядаючи спір про відшкодування заподіяної шкоди, суд повинен з`ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, вини, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв`язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.
В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.
При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).
За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Відповідно до правової конструкції статті 1166 ЦК України, Позивачу потрібно довести факт спричинення їй шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діями Відповідача. Натомість, обов`язок доведення відсутності вини в спричиненні шкоди покладається на Відповідача, яка під час розгляду справи підтверджень відсутності її вини в пошкодженні належного Позивачу майна не надала.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні шкоди. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, подібні висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2019 року по справі № 61/8496/15-ц та в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України враховуються судом.
З наданих Позивачем на підтвердження дій Відповідача фрагментів записів з камери відеоспостереження вбачається, що в період часу з 02 жовтня 2022 року по 31 січня 2023 року до паркану її домоволодіння підходить жінка похилого віку та наносить удари різними предметами по паркану.
Разом з тим, з доданих до матеріалів справи фотознімків паркану, який містить механічні пошкодження та зазначених вище фрагментів відеозапису не вбачається можливим встановити, що зазначені пошкодження утворились в результаті дій саме Відповідача.
Не містять підтвердження неправомірних дій Відповідача, а саме пошкодження паркану і додані до матеріалів справи письмові пояснення, в яких ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказують, що Відповідач грюкає по огорожі за їх припущеннями.
Таким чином, неможливо встановити те, що саме дії Відповідача стали безпосередньою причиною пошкодження паркану, внаслідок чого Позивачу завдана матеріальна шкода у розмірі 1929.60 гривень.
В силу статті 1192 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Частиною третьою статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Із положень частини першої статті 77 ЦПК України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
За змістом статті 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
В силу статті 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення речі.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Недоведеність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, тягне за собою відмову в позові.
Висновок експерта є одним із доказів, на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Процесуальний закон передбачає можливість проведення експертизи як на підставі ухвали суду, так і на замовлення учасника справи.
Висновок, який склав експерт за зверненням учасника справи, має силу доказу у справі як і висновок експерта, призначеного судом.
Проте, при зверненні до суду та під час розгляду справи Позивач з клопотанням про призначення експертизи з метою встановлення вартості пошкодженого майна не зверталась.
Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним судом України у постанові № 6-168цс13 від 12 лютого 2014 року, для загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність майнової шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою й протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, зокрема відсутності належних та допустимих доказів неправомірних дій Відповідача та підтверджень розміру заподіяної шкоди, суд приходить до висновку, що Позивачем не надано доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між фактом заподіяння шкоди та неправомірними діями Відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позову.
Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою, другою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.
Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені Позивачем судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.
Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»; статтями 15, 16, 22, 1166, 1192 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 77, 78, 81, 89, 102, 106, 128, 258, 259, 263-265, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник