Справа №278/1819/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про направлення матеріалів цивільної справи за підсудністю

30.06.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

вирішуючи питання про прийняття до свого провадження цивільної справи за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Чорноуса Анатолія Андрійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Романівська селищна рада Житомирської області про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2023 року з Житомирського районного суду Житомирської області до Богунського районного суду м. Житомира надійшла для розгляду за підсудністю вказана цивільна справа.

Представник заявника звернувся до суду із заявою, якою просив встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Червоні Хатки Романівського району житомирської області, є матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Червоні Хатки Романівського району Житомирської області.

Вирішуючи питання про прийняття до свого провадження та відкриття провадження у справі, судом встановлено наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом територіальності.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 293 ЦПУ України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч. 1 ст. 316 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 21.04.2023 року відкрито окреме провадження у справі.

Ухвалою цього ж суду від 23.05.2023 року матеріали справи направлено для розгляду за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира на підставі того, що судом було встановлено, що заявник, ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання на території Богунського району м. Житомира.

Такі відомості, виходячи з наявних в матеріалі справи документів, встановлено Житомирським районним судом Житомирської області за результатами отриманої відповіді №84741 від 24.05.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 42).

14.06.2023 року Богунським районним судом м. Житомира зроблено запит з метою отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місця проживання заявника. До такого запиту долучено копії паспорта та ідентифікаційного коду останньої, а також відповіді №84741 від 24.05.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманої Житомирським районним судом Житомирської області.

28.06.2023 року Богунським районним судом м. Житомира отримано відповідь на запит, з якого вбачається, що з 15.04.2021 року заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, станом на момент надходження справи до суду та вирішення питання про відкриття провадження у справі заявник була зареєстрована на території Житомирського району, що відноситься до територіальної юрисдикції Житомирського районного суду Житомирської області, тому правових підстав для розгляду даної справи Богунським районним судом м. Житомира немає.

Частина перша ст. 378 ЦПК України передбачає, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції є порушенням процесуального закону та є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини" інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

З урахуванням викладеного, належним судом, юрисдикція якого поширюється на адміністративно-територіальний район, в межах якого знаходиться зареєстроване місце проживання заявника, та який відповідно до законодавства уповноважений здійснювати розгляд даної справи, є Житомирський районний суд Житомирської області, з метою дотримання правил підсудності, суд вважає за необхідне направити матеріали цивільної справи за підсудністю до вказаного суду.

Керуючись ст.ст. 23, 27, 28, 31, 32, 187, 378 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи №278/1819/23 за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Чорноуса Анатолія Андрійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Романівська селищна рада Житомирської області про встановлення факту родинних відносин - направити для розгляду за підсудністю до Житомирського районного суду Житомирської області.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів, з дня її складення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 30 червня 2023 року.

Суддя Л.М. Чішман