Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1359/23
Провадження № 2/376/731/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2023 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.

при секретарі: Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування своєї позовної заяви вказав, що14 лютого 2019 року його баба ОСОБА_2 , залишила заповіт, посвідчений виконкомом Антонівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, за реєстровим номером 20, відповідно до якого належну їй земельну ділянку, розміром 3.7150 га,згідно Державного акту серії ІІІ-КВ № 032899, заповіла ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого та зареєстрованого Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 20.01.2023 року, за актовим записом № 29.

Після смерті спадкодавці відкрилася спадщина на: земельну ділянку, площею 3.7153 га, яка розташована на території Сквирської міської ради (колишня територія Антонівської сільської ради Сквирського району) Білоцерківського району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:007:0012, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-КВ № 032899.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи , визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту , визнання його недійсним , неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом , а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи , визначені у статтях 1261-1265 ЦК України .

Після смерті ОСОБА_2 , на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, державним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу Київської області було заведено спадкову справу, однак в оформленні спадщини позивачці було відмовлено з мотивів відсутності належно оформлених документів на ім`я спадкодавця, рекомендовано звернутися до суду . Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 відсутні.

Тому, на підставі вищевикладеного позивачка звертається з даним позовом та просить суд:

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, земельну ділянку, площею 3.7153 га, яка розташована на території Сквирської міської ради (колишня територія Антонівської сільської ради Сквирського району) Білоцерківського району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:007:0012, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-КВ № 032899, після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності та без застосування фіксації судового засідання, позов підтримує в повному обсязі (а.с.19).

Представник відповідача Сквирської міської ради у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 14 лютого 2019 року ОСОБА_2 , залишила заповіт, посвідчений виконкомом Антонівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, за реєстровим номером 20, відповідно до якого належну їй земельну ділянку, розміром 3.7150 га,згідно Державного акту серії ІІІ-КВ № 032899, заповіла ОСОБА_1 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 а ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого та зареєстрованого Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 20.01.2023 року, за актовим записом № 29 (а.с.10).

Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб

(спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Після смерті спадкодавці відкрилася спадщина на: земельну ділянку, площею 3.7153 га, яка розташована на території Сквирської міської ради (колишня територія Антонівської сільської ради Сквирського району) Білоцерківського району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:007:0012, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-КВ № 032899 (а.с.12-14).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не

припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

На підставі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно з вимогами ч. 1, ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак в оформленні спадщини позивачу було відмовлено з мотивів відсутності оригіналів документів на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач після смерті ОСОБА_2 прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки в відсутні оригінали правовстанолючих документів, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивач не має можливості.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 4,5,12,13, 19, 81, 82, 211,247,258,259,263 265, 315, 352,354 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217,1218,1223,1233, 1274 , 1297 ЦК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Сквирської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, земельну ділянку, площею 3.7153 га, яка розташована на території Сквирської міської ради (колишня територія Антонівської сільської ради Сквирського району) Білоцерківського району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:007:0012, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-КВ № 032899, після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко