Справа № 168/427/23
Провадження № 2/168/154/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сереховичівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Сереховичівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов обґрунтований тим, що батьки позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (надалі спадкодавець) перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали у житловому будинку по АДРЕСА_1 . За життя, вони не оформляли правовстановлюючі документи та право власності на вказаний житловий будинок і господарські будівлі та споруди. У спільному шлюбі мали трьох дітей, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько, після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частку будинковолодіння. Спадкодавець прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав. За життя, 04.03.2013 р. склала заповіт. Надалі, ІНФОРМАЦІЯ_5 померла спадкодавець ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на будинковолодіння. Позивач прийняв спадщину за заповітом шляхом постійного проживання на момент відкриття спадщини, інші спадкоємці відмовилися від спадщини. Вказуючи, що 08.05.2023 р. звертався до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане вище нерухоме майно, однак, у видачі свідоцтва було відмовлено у зв`язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті матері.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує.

Представник відповідача Сереховичівської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що сільська рада просить провести судове засідання 05.07.2023 р. за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За змістом ст.ст. 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 цього Кодексу).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача ОСОБА_2 (а.с. 19, 24). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, заведена спадкова справа №166 (а.с. 69-77), спадщину прийняла дружина спадкодавця ОСОБА_3 . Згідно з даними спадкової справи на її ім`я видавалось свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), майновий пай, грошові заощадження (а.с. 74). Інших спадкоємців, які звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , немає.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с. 19, 25). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, збудований у 1962 році, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Сереховичівської сільської ради №7 від 30.01.2023 р. та Витягу з погосподарськорї книги №3, вказані будівлі зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 26-27).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 04.03.2013 р. відповідно до якого, усе своє майно, в тому числі жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 в рівних частинах заповіла своїм дітям: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 23). Заповіт не змінено і не відмінено.

Позивач прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у зв`язку із неподанням правовстановлюючих документів про належність спадкодавцю нерухомого майна будинку (а.с.40). Спадкоємці за заповітом ОСОБА_1 та ОСОБА_5 подали заяви, в яких підтвердили факт пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, вказують, що не претендують на спадщину після смерті матері(а.с.12, 18).

Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи №7/2023 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с. 52-61).

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 11, 15, 16, 1217, 1218, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Сереховичівська сільська рада, адреса місця знаходження: вул. Центральна, 26, с. Сереховичі, Ковельський район, Волинська область, код за .

Повний текст рішення складено 05.07.2023 р.

Суддя О. Й. Хаврона