Справа № 595/1698/23
Провадження № 2-н/595/55/2023
У Х В А Л А

12.09.2023

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ,

ВСТАНОВИВ:

До Бучацького районного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ», в якій стягувач просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ в сумі 1548,81 грн, інфляційні втрати в сумі 65,75 грн, 3% річних у сумі 13,33 грн та сплачений ними судовий збір у розмірі 268,40 грн.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Згідно ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п.п. 4, 5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Слід зазначити, що у заяві про видачу судового наказу вказано, що боржник в період з 01.06.2021 по 30.04.2022 здійснював оплати за постачання природного газу несвоєчасно та не в повному обсязі, проте у долученому заявником розрахунку (фінансовому стані) заборгованості за спожитий природний газ немає відомостей про нарахування (сплати) за вказаний період, натомість наявні нарахування за квітень 2022 року липень 2023 року.

Таким чином, в порушення вимог ч.5 ст. 163 ЦПК України, заявник долучив до заяви як доказ розрахунок (фінансовий стан), проте, такий не містить розрахунків щомісячних нарахувань, з такого неможливо прослідкувати порядок сплати чи несплати особою платежів за вказаний період, що не свідчить про його безспірність та викликає сумнів у його правильності. Окрім того, за наведених обставин, неможливо також визначити загальний період, за який виникла заборгованість, яку заявник просить стягнути з боржника.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

При цьому, суддя роз`яснює стягувачу наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно з ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» не повертається.

Керуючись ст.163-166, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: І. І. Тхорик