Провадження № 22-ц/812/673/23 Головуючий суду першої інстанції Уманська О.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 року м. Миколаїв Справа № 481/1350/15-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання Калашник А.О.,

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 12 травня 2023 року, постановлену під головуванням судді Уманської О.В., в залі судового засідання в м. Новий Буг, за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розстрочку виконання заочного рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2015 року, ухваленого у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про розстрочку виконання заочного рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2015 року ухваленого у цивільній справі № 481/1350/15-ц.

Доводи заяви обґрунтовували тим, що заочним рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2015 року по справі № 481/1350/15-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до них про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково: стягнуто з них в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 169 725.48 грн, що еквівалентні 7 853.38 дол. США. та на користь держави по 848.62 грн судового збору з кожного.

Із доходів ОСОБА_2 згідно з постановою приватного виконавця Баришнікова А.Д. від 14 грудня 2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи на користь стягувача були стягнуті кошти у сумі 23 138.30 грн в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням та 2 313.85 грн основної винагороди приватного виконавця Баришнікова А.Д.

30 листопада 2021 року приватним виконавцем Баришніковим А.Д. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Городецькою Ю.С. від 20 березня 2023 року відкрито виконавче провадження № 71333267 з примусового виконання виконавчого листа 481/1350/15, провадження №2/481/530/2015, виданого 02 травня 2018 року Новобузьким районним судом Миколаївської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в рахунок відшкодування заборгованості (відсотків за період 12 жовтня 2010 року по 31 липня 2015 року) за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 30 квітня 2008 року у розмірі 169 725.48 грн, що еквівалентні 7 853.38 дол. США. У постанові зазначено, що ухвалою суду від 19 листопада 2019 року замінено стягувача на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Наступною постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Городецькою Ю.С. від 20 березня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 основну винагороду у сумі 16 972.55 грн.

При цьому, приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Городецькою Ю.С. не було враховано часткове погашення боргу ОСОБА_2 відповідно до постанови приватного виконавця Баришнікова А.Д. від 14 грудня 2018 року.

Посилаючись на вказані обставини та те, що ОСОБА_2 працює в комунальному закладі «Територіальний центр соціального обслуговування Новобузької районної ради Миколаївської області і отримує мінімальну заробітну плату, інших доходів не отримує, не може виконати рішення суду одразу в повному обсязі, не ускладнюючи її майновий стан, заявники просили розстрочити виконання рішення на один рік, до 01 травня 2024 року, шляхом встановлення 12 щомісячних платежів розміром 12 515.60 грн.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 12 травня 2023 року заяву задоволено.

Розстрочено виконання рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2015 року у цивільній справі № 481/1350/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 169725.48 грн. з врахуванням часткової сплати, на строк 12 місяців рівними платежами, а саме: до 01.06.2023 року 12 515.60 гривень; до 01.07.2023 року 12 515.60 гривень; до 01.08.2023 року 12 515.60 гривень; до 01.09.2023 року 12 515.60 гривень; до 01.10.2023 року 12 515.60 гривень; до 01.11.2023 року 12 515.60 гривень; до 01.12.2023 року 12 515.60 гривень; до 01.01.2024 року 12 515.60 гривень; 01.02.2024 року 12 515.60 гривень; до 01.03.2024 року 12 515.60 гривень; до 01.04.2024 року 12 515.60 гривень; до 01.05.2024 року 8 915.58 гривень.

Ухвала мотивована скрутним матеріальним становищем заявників та їх бажанням виконати рішення суду добровільно. А реалізація майна за рахунок якого заявники утримують себе може призвести до погіршення їх фінансового становища та платоспроможності. Також судом враховано те, що виконавчі документи вперше були пред`явлені до виконання лише в 2018 році, хоча рішення суду набрало законної сили ще в 2015 році. До того ж, враховано ініціювання стягувачем в 2021 році завершення виконавчого провадження № 57097037 за його заявою, хоча по вказаному виконавчому провадженню проводилися періодичні відрахування на погашення заборгованості та повторне пред`явлення виконавчого документу до виконання лише в 2023 році.

Не погодившись із цією ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», подало апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило її скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржена ухвала суду за своїм змістом не враховує інтереси стягувача, оскільки умовою ухвали є сплата боржниками сум коштів щомісячно, але така сума є більшою ніж сукупний щомісячний дохід боржників.

Крім того, зазначено, що матеріали справи містять інформацію, що виконавчі листи по даній справі перебували на виконанні у приватного виконавця Баришнікова А.Д. в період з 28 серпня 2018 року по 30 листопада 2021 року та за цей час було стягнуто 23 138. 30 грн. Тобто, за більше ніж три роки стягнуто менше 15 відсотків від загального розміру заборгованості згідно виконавчих документів, а оскарженою ухвалою суду постановлено сплатити решту за строк втричі менший. Це ставить під сумнів можливість реалізації зазначеного в ухвалі порядку сплати коштів, а отже і виконання рішення в цілому, що йде всупереч інтересів стягувача та порушує його права щодо повернення коштів.

До того ж, боржники могли скористатись своїм правом на розстрочку щодо виконання рішення суду раніше, але звернулися до суду лише тоді коли приватний виконавець в рамках виконавчого провадження № 71333267 провів опис земельної ділянки боржниці для подальшої реалізації.

На думку апелянта оскаржена ухвала унеможливлює виконання рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили оскаржену ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вважають, що оскаржена ухвала суду постановлена без порушень норм матеріального та процесуального права, судом навпаки були враховані усі обставини справи з дотриманням балансу інтересів сторін по справі.

Зазначили, що ними, на виконання ухвали, були здійснені платежі в травні 2023 року 14 500 грн. та в червні 2023 року 15 000 грн.

Крім того, ОСОБА_2 працює в комунальному закладі «Територіальний центр соціального обслуговування Новобузької районної ради Миколаївської області і отримує мінімальну заробітну плату 7 414.69 грн., ОСОБА_1 перебуває на обліку в Баштанському об`єднаному управлінню ПФУ в Миколаївській області і отримав у 2022 році пенсію за віком в розмірі 57 484.32 грн (4 812.86 грн. щомісяця). Також з травня 2023 року ОСОБА_2 нараховується пенсія, у зв`язку із досягненням нею пенсійного віку, яка приблизно становитиме від 2 900 грн до 3 700 грн, нарахування пенсії зараз в процесі призначення, що є додатковим джерелом їхнього доходу. І ще ведуть домашнє господарство.

Ведення домашнього господарства, отримання пенсії, отримання заробітної плати дозволяє їм щомісячно та в повному обсязі виконувати ухвалу суду від 12 травня 2023 року.

Реалізація земельної ділянки, яка була описана приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 71333267 може призвести до погіршення їх фінансового стану та платоспроможності.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, проте повідомлені апеляційним судом належним чином про час, дату та місце розгляду справи, у зв`язку з чим відповідно до приписів частини 2 статті 372 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу без учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Аналіз приписів частин 2, 5 статті 263 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм права, що підлягають застосуванню до таких правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Постановлена у справі ухвала суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2015 року по справі № 481/1350/15-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 169 725.48 грн, що еквівалентні 7 853.38 дол. США. та на користь держави по 848.62 грн судового збору з кожного.

Виконавчі листи № 481/1350/15-ц відносно солідарних боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували на виконанні у приватного виконавця Баришнікова А.Д. з 28 серпня 2018 року та провадження по ним на час розгляду справи завершено.

Згідно повідомлення приватного виконавця Баришнікова А.Д., під час виконання виконавчого листа 481/1350/15-ц за яким визначено боржником ОСОБА_2 в примусовому порядку з заробітної плати останньої було стягнено та перераховано стягувачу 23 138.30 гривень. Виконавче провадження № 57097037 було завершено за заявою стягувача 30 листопада 2021 року, а виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Новобузького районного суду від 19 листопада 2019 року (справа № 481/1350/15-ц, провадження № 6/481/13/2019 року) було замінено у виконавчих провадженнях за виконавчими листами № 481/1350/15-ц, виданих Новобузьким районним судом Миколаївської області 02 травня 2018 року про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 30 квітня 2008 року, у розмірі 169 725.48 грн, що еквівалентні 7 853.38 дол. США., первісного стягувача - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

20 березня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Городецькою Ю.С. відкрито виконавче провадження ВП № 71333267 за виконавчим листом № 481/1350/15-ц про стягнення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», боржником за яким визначено ОСОБА_2 .

В рамках зазначено вище виконавчого провадження приватним виконавцем було описано належну боржниці земельну ділянку площею 6,2039 га , для подальшої її реалізації та визначено її ринкову вартість.

Відповідно до довідок про розмір заробітної плати ОСОБА_2 працює в КУ «Центр надання соціальних послуг» та отримує мінімальну заробітну плату (6 500.00-7 414.69 грн щомісяця). ОСОБА_1 перебуває на обліку в Баштанському об`єднаному управлінні ПФУ в Миколаївській області і отримав у 2022 році пенсію за віком в розмірі 57 484.32 грн (4 677.86 грн 4 812.86 грн щомісяця).

Предметом судового розгляду у цій справі є розгляд заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2015 року у цивільній справі № 481/1350/15-ц.

Відповідно до частини 1 статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Як передбачено частинами 3-5 статті 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи-тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже, відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається місцевим судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що розстрочення виконання рішення суду може бути надане у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В заяві про розстрочення виконання судового рішення, заявники зазначали, що у зв`язку з недостатніми доходами вони не в змозі виконати рішення одразу в повному обсязі, щоб не ускладнювати майновий стан своєї родини. При цьому надано документи про розмір заробітної плати ОСОБА_2 за місцем роботи та розмір отриманої пенсії ОСОБА_1 .

Відповідно до положень частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Приписами статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

З огляду на встановлені обставини та надані заявником докази, колегія дійшла висновку, що заявниками не наведено доводів та не надано відповідних доказів на їх підтвердження, які б свідчили, про наявність в сім`ї заявників виняткових обставин, які є підставою для розстрочки виконання судового рішення.

Колегія суддів вважає, що в контексті обставин цієї справи суд першої інстанції не врахував, що розстрочка виконання рішення може створити боржникам можливість ухилятися від виконання судового рішення. Суд першої інстанції не взяв до уваги, що після ухвалення судового рішення місцевого суду до звернення заявників з вказаною заявою пройшло близько п`яти років за цей час боржники мали можливість виконати рішення суду як у добровільному порядку, так і примусовому коли було відкрито виконавче провадження, між тим цього зроблено не було.

Між тим, будь-яких обставин, які перешкоджали боржникам сплачувати боргові зобов`язання не встановлено.

Крім того, самі по собі обставини наявності невеликого розміру заробітної плати та пенсії боржників не є тими обставинами, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, а тому висновки суду першої інстанції про наявність підстав для розстрочки виконання судового рішення є безпідставними та такими, що порушують вище зазначені норми цивільного процесуального права.

Більш того, задовольняючи заяву боржників про розстрочку виконання судового рішення, суд першої інстанції не врахував тих обставин, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2018 року не були в змозі виплатити суму боргу, а за рік розстрочки, при тих же по суті обставинах щодо майнового стану боржників, сплатять зазначений борг за один рік.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність виняткових обставин для відтермінування виконання судового рішення з підстав не доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Ураховуючи, що при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви боржників.

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та скасування ухвали суду першої інстанції, судовий збір, сплачений товариством за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 984,80 грн, підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках з кожного по 992.40 грн.

Керуючись статтями 435, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», задовольнити.

Ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 12 травня 2023 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розстрочку виконання заочного рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2015 року, ухваленого у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з кожного по 992 грн 40 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 04 липня 2023 року.