18.04.2023 Єдиний унікальний номер 2-1571/11
Справа № 2-1571/11
Провадження № 6/205/68/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Глух Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа ОСОБА_1 , про визнання договору поруки не укладеним,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2023 року представник заявника засобами поштового зв`язку направив до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вищевказану заяву, в якій просить видати дублікат виконавчого листа, та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі № 2-1571/11 позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа ОСОБА_1 , про визнання договору поруки не укладеним.

В судове засідання сторони по справі не з`явились, представник заявника у своїй заяві просив розгляд справи провести за його відсутності. В силу ч. 3 ст. 433, ч. 3 ст. 442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та заяви, вважає, що заява про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2012 року, яке ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.08.2013 року залишено без змін, позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2006/840-К/1446-ПР від 27 грудня 2006 року в сумі 167 188,50 доларів США, що за курсом НБУ становить 1 322 728,54 грн., з якої: заборгованість по кредиту 55 644,49 доларів США, що за курсом НБУ становить 440 236,95 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам 23 812,82 доларів США, що за курсом НБУ становить 188 397,51 грн., пеня за порушення строку сплати ануїтетного платежу 648 206,80 грн, штраф 45 887,28 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (т. 3, а.с. 88-92).

Вказане рішення суду 29.08.2013 року набрало законної сили.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2021 року було замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у виконавчих листах у цивільній справі № 2-1571/11 (т. 3, а.с. 171-172).

11.10.2013 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська представнику ПАТ «КБ «Надра» під підпис було видано виконавчий лист по справі № 2-1571/11, що підтверджується розпискою (т. 3, а.с. 176).

Із акту огляду матеріалів кредитної справи від 12.03.2023 року вбачається, що оригінал виконавчого листа у матеріалах кредитної справи відсутній.

У відповіді Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) від 29.03.2023 року № 70614 зазначено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 51023597 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості. 08.06.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»

Згідно АСВП станом на 30.03.2023 року виконавчий лист не перебуває на виконанні у органах ДВС.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Положеннями п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у Постанові від 02 вересня 2020 року (справа № 569/10120/13-ц).

Згідно із ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Разом з тим, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущений та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Згідно статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 21.04.1999 року за № 60-XIV) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом одного року.

Обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача.

Суд зауважує, що вказаний строк належить до категорії обмежувальних (преклюзивних, присічних). Кредитор має прикласти максимуму зусиль для реалізації свого права стягнення в межах визначених законом строків у відповідності до приписів законодавства.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Отже, звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на обґрунтування своїх вимог.

Разом із тим, порушуючи лише у квітні 2023 року питання щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа щодо примусового виконання рішення суду від 29.08.2012 року, яке набрало законної сили 29.08.2013 року по цивільній справі № 2-1571/11, представник заявника так і не надав суду будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо поважності пропуску такого строку та причин неотримання дублікату виконавчого листа раніше.

Посилання заявника на ту обставину, що поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язано з правонаступництвом, яке виникло 17.07.2020 року в результаті укладання Договору відступлення права вимоги суд до уваги не приймає, оскільки для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Здійснюючи придбання прав вимоги, що виникли на підставі відповідного судового рішення, новий кредитор приймає на себе відповідні ризики, у тому числі, що пов`язані зі спливом строків пред`явлення таких вимог до примусового виконання. Заявником не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України поважності причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Твердження заявника щодо втрати оригіналу виконавчого листа при пересилці не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а ґрунтуються лише на припущеннях, то в силу вимог частини 6 статті 81 ЦПК України, таке є неприпустимим.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Наведене прямо стосується стадій виконавчого провадження, оскільки саме виконавче провадження, в розумінні статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», є завершальною стадією судового провадження.

У зв`язку із чим суд вимушений вважати доводи, викладені заявником, як неповажні та недоведені.

У постанові від 21.08.2019 року у справі № 2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У відповідності до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки протягом тривалого періоду з моменту винесення рішення по день розгляду даної заяви стягувач не сприяв належному виконанню судового документу, дійсно не контролював його виконання, не виявляв належної зацікавленості в реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду, підстав вважати причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними у суду відсутні, а тому у видачі дублікату виконавчого листа та поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 247, 353, 433 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа ОСОБА_1 , про визнання договору поруки не укладеним відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку в п`ятнадцятиденний строк.

Суддя Федотова В.М.

.