Номер провадження 2/504/1670/23
УХВАЛА

29.06.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Вінської Н.В.,

секретаря судового засідання Коцар А.М,,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кальної Олени Петрівни про забезпечення позову, -

у с т а н о в и в :

У провадження Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання будинку та зземельної ділянки спільно набутим майном подружжя та визнання права власності на частку в спільно набутому майні,

29 червня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кальної Олени Петрівни про забезпечення позову шляхом заборони відчуження земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0471 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:01:004:0375 та садового будинку загальною площею 83,7 кв.м, житловою площею 28,1 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий № :01:004:0375 шляхом накладення арешту на зазначені об`єкти до вирішення спору по суті.

Дослідивши подану заяву вважаю необхідним повернути її заявнику зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, судом встановлено, що така заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Згідно з імперативними приписами ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Разом з тим, зазначена заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, як це передбачене п. 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України.

Враховуючи вищевказані положення процесуального закону, пропозиції заявниці щодо зустрічного забезпечення у заяві про забезпечення позову є обов`язковими, а от питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення, вирішується судом з урахуванням обставин забезпечення позову та пропозицій заявників.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосуванні зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

У порушення вимог п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Крім того, в порушення вимог п. 5 ч.1 ст.151 ЦПК України подана заява не містить зазначення ціни позову, про забезпечення якого просить заявник.

При цьому позивач ОСОБА_1 зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

З огляду на це необхідно зазначити, що предметом спору у позовній заяві є поділ майна подружжя.

Відповідно до п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Для звільнення від сплати судового збору на підставі п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.

Відповідно до ч.2,3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає в себе проходження військової служби.

Згідно із ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, для звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.

Тобто, посилання позивача на п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору у цій справі є безпідставними, оскільки предмет спору у цій справі не пов`язаний із проходженням військової служби, а виникли у позивача із сімейних правовідносин.

Крім того до заяви про забезпечення позову не долучено жодного підтвердження перебування позивача ОСОБА_1 , на військовій службі.

Отже, позивач не довів про наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору, а також не додав до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до частини десятої статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про повернення заяви про забезпечення позову, оскільки вона не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України.

Керуючись статтями 149, 151, 153, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кальної Олени Петрівни про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Вінська Н. В.