Справа № 521/9803/23
Номер провадження № 2-з/521/56/23
17 квітня 2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Громіка Д.Д.,
секретаря судового засідання Скрипченко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -
ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд:
Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:
- житловий будинок, з господарськими будівлями, АДРЕСА_1 ;
- 1/2 частки квартири, АДРЕСА_2 ;
Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією прав та їх обтяжень на об`єкти нерухомого майна, а саме:
- житловий будинок, з господарськими будівлями, АДРЕСА_1 ;
- 1/2 частки квартири, АДРЕСА_2 ».
В обґрунтування заяви, заявник зазначає, що 19.10.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу, предметом якого була квартира, розташована в АДРЕСА_3 , що був посвідчений державним нотаріусом Савіцькою О.Ю., яка в цей день зареєструвала право власності на квартиру за ОСОБА_1 .
Також зазаначив, що 14.12.2021 року Одеська міська рада звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , в якій, з урахуванням заяви про зміну предмету позову та уточнення позовних вимог, просила суд витребувати у ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради квартиру, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради, витрати по сплаті судового збору. 06.06.2022 року Київський районний суд м. Одеси виніс рішення, яким витребував у ОСОБА_1 квартиру та стягнув судовий збір. 07.07.2022 року рішення набрало законної сили. 29.09.2022р. рішення було виконано, про що свідчить інформаційна довідка з РРПНМ.
Заявник зазначає, що ОСОБА_1 був позбавлений права власності на квартиру, що була предметом договору купівлі-продажу, від 19.10.2021р., а тому у відповідності до чинного цивільного законодавства має право розірвати договір та вимагати у ОСОБА_3 повернення грошових коштів в розмірі 772100,00 (сімсот сімдесят дві тисячі сто) грн. 00 коп., що були отримані останнім, відповідно до умов договору купівлі-продажу, від 19.10.2021р., в порядку, передбаченому ст. 1087 ЦК України.
Як вказує заявник, предметом майбутнього позову є розірвання договору та стягнення грошових коштів в розмірі 772100 (сімсот сімдесят дві тисячі сто) грн. 00 коп. з ОСОБА_3 .
Заявник зазначає, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, житлового будинку та 1/2 частки квартири, середня ринкова ціна яких загалом складає 658000,00 грн., відповідно до довідки від 07.04.2023р. ТОВ «Незалежна судова експертиза», отже вважає, що заявлені вимоги про забезпечення позову є співмірними з вимогами майбутнього позову про стягнення грошових коштів в розмірі 772100,00 грн.
Також, заявник вказав, що фактично метою вжиття заходів забезпечення позову в даному випадку є запобігання можливості відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_3 , оскільки, в іншому разі нерухоме майно може бути відчужено, що призведе до необхідності вжиття ОСОБА_1 додаткових заходів з метою поновлення порушених прав, а саме звернення до суду з новим позовом, або з уточненими вимогами до нового власника.
Також, заявник вважає, що заявлені заходи забезпечення позову є співмірними з майбутніми позовними вимогами, жодних збитків відповідачу не спричинить, а тому підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.
Сторони до суду не викликались, в порядку ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову до подання позовної заяви розглядається судом, в провадженні якого перебуває справа, без виклику учасників справи.
Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, дослідивши додані матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
На підставі частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пункт 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України, від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9, від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.
Як вбачається з поданої заяви, предметом майбутнього позову у цивільній справі буде вимога ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, від 19.10.2021р. та стягнення грошових коштів у розмірі 772100,00 грн.
Відповідно до заяви про забезпечення позову до подання позову, заявник просить суд в порядку п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:
- житловий будинок, з господарськими будівлями, АДРЕСА_1 ;
- 1/2 частки квартири, АДРЕСА_2 .
А також просить суд, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією прав та їх обтяжень на об`єкти нерухомого майна, а саме:
- житловий будинок, з господарськими будівлями, АДРЕСА_1 ;
- 1/2 частки квартири, АДРЕСА_2 .
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Суд не приймає до уваги посилання заявника на те, що в іншому разі нерухоме майно може бути відчужено, що призведене до необхідності вжиття ОСОБА_1 , додаткових заходів з метою поновлення порушених прав, а саме звернення до суду з новим позовом або з уточненими вимогами до нового власника, оскільки предметом майбутнього позову, як зазначено в заяві, є розірвання договору купівлі-продажу, від 19.10.2021р. та стягнення грошових коштів в розмірі 772100,00 грн. та предметом вказаного договору є нерухоме майно - квартира, розташована в АДРЕСА_3 , договір був посвідчений державним нотаріусом Савіцькою О.Ю.
Таким чином, предметом майбутнього позову є розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_4 , який був посвідчений державним нотаріусом Савіцькою О.Ю.
Вказана квартира АДРЕСА_4 , тобто на території Київського району м. Одеси, тому підстави для звернення до Малиновського районного суду м. Одеси відсутні.
Крім того, суд зазначає, що заявлений ОСОБА_1 спосіб забезпечення майбутнього позову не стосується майбутніх спірних правовідносин.
Також, суд звертає увагу на те, що заявником у його заяві про забезпечення позову вказано, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, однак жодних доказів, які б свідчили про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 149 - 153, 258 261, 353 355 ЦПК України, суд, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення.

Ухвала складена та підписана 17.04.2023 року.

Суддя Малиновського

районного суду м. Одеси Д.Д. Громік