Справа №705/749/21
2/705/376/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Єщенко О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Щербакової Л.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Колесника І.В.,

представника відповідача адвоката Непокульчицького В.С.,

розглянувши в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, та просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 15044,41 грн матеріальної шкоди, завданої його автомобілю «Дево Сенс» д.н.з. НОМЕР_1 ; 2800 грн судові витрати на проведення авто товарознавчого дослідження; 3000 грн судові витрати на отримання правничої допомоги та 10000 грн моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що 16.04.2020 о 15 год. 05 хв. по вул. Гайдамацькій, біля будинку № 4 в м. Умань, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Сітроєн» д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не реагував на її зміни та рухаючись заднім ходом, не звернувся за допомогою до інших осіб, здійснив наїзд на припаркований автомобіль «ДЕВО СЕНС» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в належному місці та не рухався і який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.05.2020 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 19.06.2020 постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.05.2020 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишено без змін, а апеляційну скарга ОСОБА_2 без задоволення.

При зіткненні автомобіль ОСОБА_1 отримав значні механічні ушкодження.

Згідно з висновком судового експерта № 12 ВД від 05.06.2020, за результатами проведення авто товарознавчого дослідження, величина матеріальних збитків, завданих його автомобілю, становить 15944,41 грн, вартість проведення цієї експертизи становить 2800 грн, витрати на правничу допомогу складають 3000 грн.

Внаслідок цього ДТП йому також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням власності автомобіля та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням його нормальних життєвих зв`язків. Він є інвалідом війни, на війні був контужений. Від ДТП, яка є в безпосередньому причинному зв`язку із негативними наслідками, що настали, загострилися його хронічні захворювання. Він неодноразово був змушений звертатися за медичною допомогою до медичних закладів і в даний час оформлює документи до шпиталю для реабілітації від даного потрясіння. Він був змушений неодноразово відвідувати авторинок та магазин у пошуку необхідних для ремонту запчастин, що не входило у його плани, і внаслідок відсутності таких, замовляти їх у Німеччині. Найбільшим потрясінням, що зумовило додаткові страждання та переживання для нього стало те, що відповідач жодного разу не запропонував допомогти йому у ремонті його автомобіля, хоча він мав намір врегулювати спір з ним в досудовому порядку. Відповідач постійно спілкувався з ним зверхньо, поводився надмірно і неодноразово йому наголошував, що ніяких відшкодувань і ніколи він йому не поверне. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає у 10000 грн.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.05.2020 є чинним, однозначно свідчить про наявність вини саме відповідача у вчиненні 16.04.2020 ДТП та правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому відповідач повинен нести відповідальність за заподіяння джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) шкоди.

Позивач зазначив, що його майно ушкоджено внаслідок ДТП, він переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власність за її прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобіля, він має право на відшкодування заподіяної йому матеріальної та моральної шкоди.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

08.06.2021 до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в якому вказано, що позовні вимоги позивача у даній позовній заяві відповідач та його представник не визнають, вважають їх безпідставними та необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам закону, і тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Вважають висновок експерта № 12 ВД за результатами проведення авто товарознавчого дослідження від 05.06.2020 неналежним та недопустимим доказом, оскільки при складанні висновку експерта він не попереджався про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, що ставить під сумнів об`єктивність самого висновку експерта, так і результати такого експертного дослідження. Також повідомлення про участь в проведенні огляду автомобіля позивачем ще направлено до того, коли він звернувся до експерта про проведення експертизи і будь-яких договірних відносин позивача з експертом, що проводив вищезазначену експертизу на дату відправлення повідомлення 01.06.2020 не було, тобто позивач діяв поза межами договірних відносин із судовим експертом.

Крім цього, у протоколі огляду транспортного засобу № 12 від 04.06.2020 зазначено, що коробка перемикання передач пошкоджена внаслідок ДТП (заміна корпусу шестерні 2 передачі).

Однак, враховуючи, що ДТП мало місце на обмеженій невеликій ділянці проїзної частини дороги, позивач, керуючи автомобілем Citroen Jumpy р.н. НОМЕР_2 по вул. Гайдамацькій, 4 в м. Умань, рухаючись заднім ходом, при мінімальній швидкості руху, здійснив наїзд в задню частину автомобіля DAEWOO SENS р.н. НОМЕР_1 , що підтверджується матеріалами даного ДТП, фотографіями місця пригоди, при цьому автомобіль DAEWOO SENS р.н. НОМЕР_1 отримав незначні мінімальні пошкодження (царапини, подряпини) і тому незрозуміло як враховуючи обставини даної пригоди в автомобілі DAEWOO SENS р.н. НОМЕР_1 була пошкоджена коробка перемикання передач внаслідок ДТП. Згідно фотографій, матеріалів ДТП, в автомобілі DAEWOO SENS р.н. НОМЕР_1 на момент пригоди маються давні механічні пошкодження, ще отримані до вищезазначеного ДТП за участю відповідача, які експертом не були враховані при проведенні експертизи і це значно впливає на визначення розміру матеріального збитку.

Також, відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України, позивач документально не підтвердив розмір витрат на правничу допомогу, не надав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, їх вартості, обсягу наданих послуг та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тому просили у задоволенні позову відмовити повністю.

03.09.2021 до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про збільшення та уточнення позовних вимог, у якій він просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду, яка складається з вартості матеріального збитку, завданого його автомобілю ДЕВО СЕНС, р.н. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП відповідачем ОСОБА_2 в сумі 12409,42 грн та вартості відновлювального ремонту його автомобіля в сумі 15044,41 грн, а всього 27453,83 грн; грошові кошти у сумі 2800 грн - витрати на проведення авто товарознавчої експертизи; 3000 грн судові витрати на отримання правничої допомоги та 10000 грн моральної шкоди, яку він поніс внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_2 .

У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Колесник І.В. збільшені та уточнені позовні вимоги підтримали частково, а саме просили стягнути з відповідача: матеріальний збиток, завданий внаслідок ДТП, в сумі 12409,42 грн; 2800 грн - витрати на проведення авто товарознавчого дослідження; 3000 грн - судові витрати на отримання правничої допомоги; 10000 грн - моральної шкоди. Позивач ОСОБА_1 зазначив, що відповідач ОСОБА_2 , знаючи, що він винуватий у ДТП, що його автомобіль не був застрахований, жодного разу не намагався відшкодувати завдані збитки, не зв`язувався із ним, а навпаки неодноразово йому наголошував, що ніяких відшкодувань і ніколи він йому не поверне, що в свою чергу також вплинуло на його моральний стан.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Непокульчицький В.С. у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, з підстав, викладених у відзиві.

За клопотанням позивача під час судового розгляду судом був допитаний експерт ОСОБА_3 , який пояснив, що висновок експерта № 12ВД за результатами проведення авто товарознавчого дослідження від 05.06.2020 був проведений на підставі звернення ОСОБА_1 . Вказаний висновок експертного дослідження підтримав та вказав, що він виконаний відповідно до вимог чинного законодавства, і йому для проведення експертного дослідження були надані всі необхідні матеріали, пошкоджений транспортний засіб. Вказав, що однією з відмінностей між судовою експертизою та експертним дослідженням є те, що в судовій експертизі експерт попереджається про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, а при експертному дослідженні такого попередження немає. Також надав необхідні роз`яснення, у тому числі щодо порядку проведення експертного дослідження та методу визначення суми збитку. При цьому був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, та судом було з`ясовано, що він розуміє наслідки надання завідомо недостовірного висновку.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, експерта, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.05.2020, яка набрала законної сили, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема у тому, що ОСОБА_2 16.04.2020 о 15 годині 05 хвилин в м. Умань по вул. Гайдамацькій, 4, керуючи автомобілем Citroen Jumpy д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не реагував на її зміну та рухаючись заднім ходом, не звернувся за допомогою до інших осіб, здійснив наїзд на припаркований автомобіль Daewoo Sens д.н.з. НОМЕР_3 . В результаті даної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 19.06.2020 постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.05.2020 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишено без змін, а апеляційну скарга ОСОБА_2 без задоволення.

Також встановлено, що водієм та власником транспортного засобу марки Daewoo Sens д.н.з. НОМЕР_3 був позивач ОСОБА_1 .

Вказані обставини, в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Крім цього, такі не заперечуються відповідачем.

Відповідно до висновку судового експерта № 12 ВД від 05.06.2020, за результатами проведення авто товарознавчого дослідження, вартість матеріального збитку, завданого (з технічної точки зору) власнику автомобіля Daewoo Sens д.н.з. НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП в цінах станом на момент виконання дослідження складає 12409,42 грн.

Суд вважає доведеною вищевказану суму завданої відповідачем матеріальної шкоди позивачу, оскільки висновок експерта за результатами проведення авто товарознавчого дослідження автомобіля виконано суб`єктом оціночної діяльності, і відповідачем та його представником такий не спростовано, належних та допустимих доказів, у тому числі, на підтвердження вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належних та допустимих доказів того, що розмір спричиненої позивачу майнової шкоди є іншим, аніж той, що він вказує, відповідачем та його представником суду не надано, а тому доводи відповідача та його представника ґрунтуються на припущеннях, що не може бути враховано судом відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

Доводи представника відповідача з приводу того, що наданий позивачем висновок експертного дослідження не є належним та допустимим доказом, оскільки не заначено, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, судом до уваги не беруться, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

В Інструкції з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 17.07.2017 № 591, міститься визначення: експертне дослідження - дослідження, яке проводиться експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини події, за зверненням юридичних або фізичних осіб.

У матеріалах справи міститься копія висновку експерта Музики П.В. № 12ВД за результатами проведення авто товарознавчого дослідження від 05.06.2020, з якого видно, що останнє було проведене на підставі звернення ОСОБА_1 .

Однією з відмінностей між судовою експертизою та експертним дослідженням є те, що в судовій експертизі експерт попереджається про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, а при експертному дослідженні такого попередження немає.

Водночас у постанові від 22.01.2019 у справі № 697/2272/16-к Верховний Суд зазначив, що відсутність безпосередньо у висновку експерта відомостей про попередження про кримінальну відповідальність за подання завідомо неправдивого висновку не є підставою для визнання такого висновку недопустимим доказом, якщо наявні інші обставини, які доводять, що експерт розуміє наслідки надання завідомо недостовірного висновку.

Експерт ОСОБА_3 у судовому засіданні надав необхідні роз`яснення, у тому числі щодо порядку проведення експертного дослідження та методу визначення суми збитку, при цьому був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, та судом було з`ясовано, що він розуміє наслідки надання завідомо недостовірного висновку.

Також суд констатує, що за виконання авто товарознавчого дослідження автомобіля позивачем сплачено 2800 грн, що підтверджується квитанцією № 11/06/02 від 11.06.2020.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі

Таким чином, враховуючи, що в ході судового розгляду встановлено, що позивачу з вини відповідача внаслідок ДТП заподіяно матеріальної шкоди на суму 12409,42 грн, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди (з уточненням) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також суд вважає, що з відповідача слід стягнути витрати, понесені позивачем, у розмірі 2800 грн за проведення авто товарознавчого дослідження автомобіля, зважаючи на адресність стягнення матеріального збитку, в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України.

Крім того, позивач просить стягнути на його користь завдану йому пошкодженням майна в результаті ДТП моральну шкоду.

Заподіяння йому моральної шкоди позивач обґрунтовує хвилюваннями та душевними стражданнями з приводу пошкодження відповідачем його автомобіля, оскільки у зв`язку з ушкодженням власності автомобіля та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, було порушено його нормальні життєві зв`язки. Являючись інвалідом війни, від ДТП, яка є в безпосередньому причинному зв`язку із негативними наслідками, що настали, загострилися його хронічні захворювання. Він неодноразово був змушений звертатися за медичною допомогою до медичних закладів. Також йому довелося самостійно вирішувати фінансові питання, пов`язані з ремонтом автомобіля, та змушений був неодноразово відвідувати авторинок, магазини у пошуку необхідних для ремонту запчастин, а за відсутності таких, замовляти їх у Німеччині. Найбільшим потрясінням, що зумовило додаткові страждання та переживання для нього стало те, що відповідач жодного разу не поцікавився проблемами позивача, завданими внаслідок ДТП, не намагався відшкодувати хоча б частково завдані збитки, не запропонував допомогти йому у ремонті його автомобіля, а навпаки неодноразово наголошував, що ніяких відшкодувань і ніколи він йому не поверне.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як роз`яснено п. п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 від № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодження здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як зазначено у позові та вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 винен у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль DAEWOO SENS р.н. НОМЕР_1 .

Зважаючи на складнощі та незручності, що виникли у позивача внаслідок необхідності проведення ремонту автомобіля, докладання зусиль для організації життя, обмеження у використанні автомобіля, поведінку відповідача у ситуації, що склалась, витрачання часу для звернення в суд за захистом своїх прав, глибину душевних страждань і переживань позивача, а також дотримуючись принципів розумності, виваженості та справедливості, суд доходить висновку про необхідність зменшення заявленого до стягнення розміру моральної шкоди у сумі з 10 000 грн до 5 000,00 грн.

Суд зазначає, що ухвалюючи рішення у даній справі, враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, параграф 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При вирішенні питання про стягнення коштів на отримання правничої допомоги суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами і для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката на представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних виплат.

За частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України п ри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідну заяву адвокат Колесник І.В. подав до суду 03.09.2021.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Колесником І.В. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 20.07.2020 № 121 надані замовнику ОСОБА_1 наступні послуги (з розрахунку вартість 1 години роботи виконавця становить 500 грн): зустріч замовника з виконавцем, ознайомлення та вивчення матеріалів 1500 грн; консультації замовника, узгодження процесуальних позицій 500 грн; збирання доказів, вивчення та аналіз судової практики у спорах про відшкодування шкоди, складання позовної заяви про стягнення боргу 1000 грн, а всього 3000 грн.

Оскільки позов задоволено частково, а саме на 77,69 %, за таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам від заявлених у розмірі 2 330,70 гривень.

Крім того, з огляду на те, що позов частково задовольняється на користь позивача, та позивач є інвалідом війни, який звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави пропорційно задоволеним вимогам від заявлених в сумі 1 410,85 грн, виходячи з такого розрахунку: заявлено суму матеріальної шкоди 12 409,42 грн та моральної 10 000 грн, всього у розмірі 22 409,42 грн, задоволено на суму 17 409, 42 грн, 908 грн мінімальна ставка при подачі позову до суду, за дві позовні вимоги 1 816,00 грн, позов задоволено на 77,69 % (1816,00 х 77,69 % :100%).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну внаслідок ДТП матеріальну шкоду у розмірі 12 409 (дванадцять тисяч чотириста дев`ять) гривень 42 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля у розмірі 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2 330 (дві тисячі триста тридцять) гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1410 (одна тисяча чотириста десять ) гривень 85 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне рішення складене 12.04.2023.

Суддя О.І.Єщенко