Справа № 289/1456/23
Номер провадження 2-н/289/79/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В. ознайомившись із заявою Будинкоуправління № 9 Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2023 року на адресу суду надійшла заява Будинкоуправління № 9 Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 28335,43 (двадцять вісім тисяч триста тридцять п`ять) грн 43 копійки за період з 01.05.2020 по 01.06.2023.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У відповідності до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує укладення договору в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи, боржник ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявником до заяви про видачу судового наказу долучено копію договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 22 травня 2013 року, та копію талону до ордеру № 32/35 від 25.06.1999 року з яких вбачається, що квартиронаймачем житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Однак, даний документ не є доказом того, що на момент звернення до суду із заявою про видачу судового наказу та на момент виникнення заборгованості (з 01.05.2020 по 01.06.2023) ОСОБА_1 є квартиронаймачем із окремим особовим рахунком щодо житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, заявником не надано жодних доказів про те, що саме боржник ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 отримувала дані послуги.

Дані обставини перешкоджають розгляду заяви по суті та видачі судового наказу.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Відповідно до п. 10 вищевказаної Постанови норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, із заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається виникнення права грошової вимоги на заявлені до стягнення суми заборгованості, а тому у видачі судового наказу належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Виходячи з наведеного, вважаю, що необхідно відмовити Будинкоуправління № 9 Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Керуючись ст. ст. 160, 162, 165,166 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Будинкоуправління № 9 Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Копію ухвали направити заявнику - Будинкоуправління № 9 Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України на адресу, зазначену у заяві про видачу судового наказу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Суддя О. В. Мельник