Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/591/23
Провадження №: 2/332/509/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2023 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Сінєльнік Р.В., секретаря Васильченко Н.О., розглянувши р у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -
28.12.2021 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ,третя особа : Василівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Ухвалою судді Василівського районного суду Запорізької області від 14.01.2022 року відкрито провадження у цивільній справі № 311/5812/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ,третя особа: Василівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Однак судовий розгляд не закінчено , остаточного рішення по даній справі не ухвалено.
Враховуючи неможливість здійснення правосуддя Василівським районним судом Запорізької області під час воєнного стану , на підставі розпорядження Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022 територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м. Запоріжжя.
У зв`язку з вищезазначеним 07.02.2023 року позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до Заводського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок ухилення відповідача від сплати аліментів, які стягуються на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області 13 червня 2012 року ( справа № 2/802/716/2012 ) , станом на 01.11.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 119427,72 грн. Дій, які б свідчили про намагання відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей у добровільному порядку, він не вчиняв, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.196 СК України у позивача виникло право вимагати від відповідача сплатити неустойку(пеню) за весь час прострочення сплати аліментів.
З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути на свою користь з ОСОБА_3 неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 23.08.2019 року по 01.11.2021 року у сумі 119427,72 грн. та судові витрати на правничу допомогу у сумі 3 000,00 гривень.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Предствник позивача - адвокат Коваленко В.В. надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі , просять їх задовольнити .
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за час спільного проживання ОСОБА_1 у шлюбі з ОСОБА_3 у них народились діти: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
05 червня 2012 року за рішенням Василівського районного суду Запорізької області шлюб між сторонами був розірваний.
13 червня 2012 року за рішенням Василівського районного суду Запорізької області на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всього його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму до досягнення старшою дитиною повноліття(а.с. 8).
В серпні 2019 року відповідач погасив заборгованість по аліментах та сплатив пеню (неустойку )за вищезазначеним рішенням Василівського районного суду Запорізької області.
З серпня 2019 року відповідач почав ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків зі сплати аліментів на утримання дітей, внаслідок чого знову утворилася заборгованість по оплаті аліментів.
У відповідності до розрахунку заборгованості, виконаного державним виконавцем Василівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тишиною Іриною Вікторівною по ВП НОМЕР_1, за виконавчим листом №2/802/716/2012 виданого Василівським районним судом 26.06.2012р. ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати аліментів за період з 23.08.2019 року по 31.10.2021 року у сумі 119 427, 72 гривні.(а.с. 33-34.)
Загальна сума неустойки (пені) за період з серпня 2019 року по 01.11.2021 року , згідно розрахунку виконаного представником позивача складає 527643, 84 грн. (а.с.23).
Згідно довідки ПрАТ «ЗЗРК» за №14/145 від 05.07.2018 року ОСОБА_3 з 27.06.2003 року працював на підприємстві, 07.04.2017 року був звільнений за власним бажанням в зв`язку з переїздом на нове місце проживання за наказом №96 від 07.04.2017 року(а.с.20).
Відповідач припинив сплату аліментів після звільнення з роботи, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів.
В зв`язку з виниклою заборгованістю по аліментам по виконавчому провадженню
Відповідно до довідки за №4601 від 09.11.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: по АДРЕСА_1 (а.с.15).навчається в Дніпрорудненському індустріальному коледжі на 3-му курсі денного відділення за спеціальністю «184 - Гірництво» за освітньою програмою «Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» що підтверджується довідкою №830 від 09.11.2021 року(а.с.16).
Заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, який зобов`язаний щомісяця сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, проте з серпня 2019 року рішення суду не виконував. В законодавстві передбачений захист прав матері, яка утримує дитину, шляхом стягнення з боржника неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Головною підставою стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів є наявність рішення суду та виконавчого листа по даній справі, яким платника аліментів зобов`язано здійснювати сплату аліментів в частині доходу (заробітної плати) платника. Також наявність заборгованості зі сплати аліментів з вини боржника.
За змістом ч.4 ст. 195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. При розгляді справи встановлено, що ані позивач, ані відповідач визначений державним виконавцем розмір заборгованості по аліментах не оспорював, тобто з ним погодились.
Положеннями ст. 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, умовою для нарахування пені на заборгованості по аліментам є вина боржника в її утворені. Згідно роз`яснень, наданих у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки(пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
При вирішенні спору по суті, суд враховує вимоги ст.ст. 12,81 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як було зазначено вище, відповідач в судове засідання не з`явився, а отже, він не скористався своїми процесуальними правами сторони у процесі та не надав суду жодних доказів, що спростовують доводи позивача і надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, зокрема, відсутні докази того, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з вини відповідача, у зв`язку з чим у позивача виникло право на стягнення з відповідача ОСОБА_3 неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчислені загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку, та виходячи з того, що аліменти признаються та виплачуються(стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки(пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15. Аналогічний висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2696цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15 та у справі № 6-300цс16, які розглянуті ним у порядку глави 3 розділу V ЦПК України.
Так , згідно розрахунку , який не оскаржувався сторонами , ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати аліментів за період з 23.08.2019 року по 31.10.2021 року у сумі 119 427, 72 гривні., загальна сума пені , за виконаним розрахунком , становить 527643,84 грн. Враховуючи, що за вимогами ч.1 ст.196 СК України, стягнення пені, допускається у сумі не більше 100 відсотків заборгованості, тому сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 за вказаний період становить 119427,72 грн.
Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. , оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.
Крім того , у відповідності зі ст.137 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.(а.с. 37-38,40).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку(пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 23.08.2019 року по 01.11.2021 року в сумі 119427,72 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Суддя Р.В. Сінєльнік