КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 761/6439/21 Апеляційне провадження № 22-ц/824/3895/2023Головуючий у суді першої інстанції - Мальцев Д.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу з урахуванням інфляційних витрат та трьох відсотків річних,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь 400 000,00 основного боргу, 27 102,50 - інфляційні витрати, 19 627,40 - 3% річних, а також, 4 467,30 грн судового збору та 10 000,00 грн витрати на правничу допомогу.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 29.05.2019 між сторонами укладено договір позики № 5 у письмовій формі, за яким відповідач отримав від позивача грошову суму у розмірі 400 000,00 грн., на підтвердження чого відповідачем складено, підписано та передано позивачу розписку. Вказані кошти відповідач зобов`язався повернути позивачу до 29.06.2019. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, кошти у строк, визначений договором не повернув. 30.12.2020 на адресу відповідача була направлена претензія щодо повернення боргу, яка була отримана відповідачем 05.01.2021, але залишена поза увагою. У зв`язку з наведеним позивач звернувся з вказаним позовом до суду. Також просив стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3 % річних на підставі ст. 625 ЦК України, за період з 30.06.2019 по 16.02.2021.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.09.2022 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу з урахуванням інфляційних витрат та трьох проценті річних за договором позики задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики № 5 від 29.05.2019, а саме: 400 000,00 грн. основного боргу; 27 102,00 грн.. інфляційних витрат, 19 627,40 грн. - 3% річних, та витрати на правову допомогу 10 000,00 грн., а всього 446 729,90 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 4 467,30 грн (а.с. 75-77).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог в частині стягнення правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн відмовити. Вказує, що позивачем не надано суду жодного документу на оплату правничої допомоги та не обґрунтовано зазначену суму у розмірі 10 000,00 грн. Окрім того, в матеріалах справи міститься лише ордер на надання правової допомоги та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 81-82).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Судом апеляційної інстанції справу розглянуто в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині стягнення витрат на надання правничої допомоги, в іншій частині рішення суду не переглядається.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу та штрафних санкцій.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 було подано клопотання про доручення до матеріалів справи доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 40-48).

Разом з проданим клопотанням було приєднано:

копію Договору № 12-20/1 про надання правової допомоги від 01.12.2020, укладеного позивачем з АБ «ОСОБА_3. «ГРАНД-ПРАВО»,

копію Акту про надання послуг № 4 від 28.02.2021 з детальним описом виконаних АБ «ОСОБА_3. «ГРАНД-ПРАВО» робіт, зазначенням витраченого часу, а також, вартість наданих послуг на суму 10 000, 00 грн., підписаних сторонами Договору,

копію Квитанції № 0.0..1 від 07.09.2021 щодо оплати позивачем послуг адвоката на суму 10 000, 00 грн.

копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 5008/10 від 30.08.2012;

копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АВ № 171546,

а також, квитанції про направлення даного клопотання із доданими доказами на адресу відповідача (а.с. 49).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Так, згідно положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на те, що в матеріалах справи, позивачем, було виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, а саме, зазначені докази було надано ще на стадії підготовчого засідання, і відповідачем не було подано жодних заперечень, що передбачено частинами 5, 6 статті 137 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимогу про стягнення витрат за надання правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн.

Посилання заявника на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесених витрат у зазначеному розмірі спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судових засіданнях доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про задоволення позовної заяви в частині стягнення витрат на надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова