Справа № 194/91/23
Номер провадження № 2/194/113/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.,

представника позивача Жмуренко А.В. ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернівка Дніпропетровської області в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи: Державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтока Зінаїда Василівна, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи: Державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтока З.В., Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовну вимогу мотивує тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є недієздатною особою, а вона є її опікуном. Вони є рідними сестрами, їх батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували у шлюбі з 17 січня 1962 року. Мати ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок видане на ім`я ОСОБА_6 , та підтверджує право власності на будинок АДРЕСА_1 та належні до нього будівлі та споруди. Рішенням Тернівського виконкому №734 від 10 грудня 1997 року нумерація будинку була змінена з № 85 на №97. Діючи як опікун, вона звернулася до Державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтоки З.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх матері ОСОБА_7 (на 1/4 частину будинку), але отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 30 квітня 2021 року, з якої вбачається, що документи на зазначену частку житлового будинку відсутні, згідно інформації з відповідних реєстрів зазначений житловий будинок належить чоловіку ОСОБА_7 . Зазначає, що частки ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , становили по 1/2 частки кожного у праві спільної сумісної власності, а також у частині визнання спадковим майном після смерті ОСОБА_7 1/2 частки, як співвласниці у праві спільної сумісної власності на спірний будинок. Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями першої черги були: її чоловік ОСОБА_6 та її діти: вона, її підопічна ОСОБА_5 , відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .Вона та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не проживали з спадкодавцем ОСОБА_7 на день її смерті та не зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 . На час смерті ОСОБА_7 опікуном ОСОБА_5 був їх батько ОСОБА_6 . На час смерті ОСОБА_7 разом з нею в спірному будинку проживали її чоловік ОСОБА_6 та їх недієздатна дочка ОСОБА_5 , а отже вони фактично прийняли спадщину на 1/2 частину спірного будинку по 1/4 кожний. Просить визнати за недієздатною особою ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином.

Представник позивача адвокат Жмуренко А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, з наведених в позові підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, після смерті матері що між ними була домовленість, що ділити спадщину не будуть. ОСОБА_4 не належно виконує обов`язки опікуна над їх сестрою. Документ на спірний будинок у ОСОБА_4 є недійсним, оскільки в подальшому батьком було отримано дублікат на право власності щодо оспорюваного нерухомого майна. Їх батько та мати на час смерті матері перебували у зареєстрованому шлюбу.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що спірний будинок слід поділити між ними в рівних частинах.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. В попередніх судових засіданнях зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. ОСОБА_4 належно виконує обов`язки опікуна над недієздатною сестрою, зауважень до неї як до опікуна не має. В родині існує проблема щодо спілкування між сестрами.

Третя особа Державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, вислухавши сторони, проаналізувавши та оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2007 року по справі № 2-о/44-2006 №2-о/16/2007 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана недієздатною, та їй призначено опікуна її батька ОСОБА_6 .

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року по справі № 194/1002/19 звільнено ОСОБА_6 від обов`язків опікуна над недієздатною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначено опікуном над недієздатною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 .

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року по справі № 194/1002/19 встановлено, що батьками заінтересованої особи ОСОБА_8 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 01.08.1972 року Тернівським ЗАГС м. Павлоград, Дніпропетровської області, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 від 08.05.2019 року, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 04.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим повторно 08.05.2019 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, видане 27 січня 1962 року Тернівським сільським ЗАГС Павлоградського району, ОСОБА_6 , 1938 року народження, та ОСОБА_9 , 1942 року народження, зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок, видане 10 липня 1978 року на підставі рішення Тернівського виконкому міської ради народних депутатів № 164 від 05 липня 1978 року, жилий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_6 . Житловий будинок зареєстровано в Павлоградському БТІ на праві приватної власності за ОСОБА_6 10 липня 1978 року, свідоцтво про право приватної власності № НОМЕР_4 , видане 10 липня 1978 року Тернівським міськвиконкомом.

Згідно довідки-характеристики на нерухоме майно, виданої Тернівським БТІ 10 січня 2023 року, право 1/1 частини будинку АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право приватної власності № НОМЕР_4 видане 10 липня 1978 року на підставі рішення Тернівського виконкому міської ради народних депутатів № 164 від 05 липня 1978 року. Нумерація будинку змінена з № 85 на № 97 згідно рішення Тернівського виконкому № 734 від 10 грудня 1997 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 06 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого повторно 03 лютого 2022 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 квітня 2021 року, винесену державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Надтокою З.В., ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на частку житлового будинку АДРЕСА_2 відмовлено, оскільки з наданих документів нотаріус не має можливості встановити склад спадкового майна.

На виконання ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31 березня 2023 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Надтокою З.В. надано суду копію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 з якої вбачається, що спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 є ОСОБА_6 , якому 05 листопада 2009 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески. З заявою про прийняття спадщини ОСОБА_6 звернувся 13 листопада 2009 року, в якій зазначив, що не претендує на видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному мані подружжя.

На виконання ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31 березня 2023 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Надтокою З.В. надано суду копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , з якої вбачається що, з заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_4 , яка діяла від себе та від імені ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 відмовилася від спадкового майна на користь дочки спадкодавця ОСОБА_3 . Свідоцтва про право на спадщину за законом не видавалися.

На виконання ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Надтокою З.В. надано суду копію матеріалів до постанови про відмову вчинити нотаріальну дію від 30 квітня 2021 року, з якої вбачається, що 29 квітня 2021 року ОСОБА_4 звернулася до Тернівської державної нотаріальної контори в інтересах ОСОБА_5 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . З повідомлення відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради від 03 квітня 2021 року вбачається, що інформація щодо зареєстрованих осіб за адресою буд. АДРЕСА_2 на день смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , відсутня.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 20 червня 2023 року, власником 1/1 частини будинку відомості щодо будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_6 .

У судовому засіданні сторонам по справі визнано ті факти, що 10 липня 1978 року на підставі рішення Тернівського виконкому міської ради народних депутатів № 164 від 05 липня 1978 року, жилий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_6 . Житловий будинок зареєстровано в Павлоградському БТІ на праві приватної власності за ОСОБА_6 10 липня 1978 року. Однак, внаслідок втрати ОСОБА_6 був отриманий дублікат свідоцтва про право приватної власності № НОМЕР_4 , видане 10 липня 1978 року Тернівським міськвиконкомом.

У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

В постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 зазначено, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є час смерті особи.

Згідно ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 4 ст. 1269 ЦК України заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 . ОСОБА_6 набув у приватну власність будинок АДРЕСА_2 . Отже це нерухоме майно у відповідності до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя.

На час смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , у них була недієздатна дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікуном якої був ОСОБА_6 , і яка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_7 , відповідно до ст. 1268 ЦК України, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19, 76, 77, 81, 141, 247, 258, 264, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи: Державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтока Зінаїда Василівна, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,- задовольнити.

Визнати за недієздатною особою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 30 червня 2023 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін