Справа № 145/87/23
Провадження №2/145/463/2023
УХВАЛА

"05" липня 2023 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

Суддя Ратушняк І. О. , розглянувши заяву судді Ратушняка Ігоря Олександровича про самовідвід,

встановив:

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2023 розподілено судову справу №145/87/23 (провадження №2/145/463/2023) за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення та виплату втраченого заробітку за час вимушеного прогулу.

05.07.2023 суддею Ратушняком І.О. подано заяву про самовідвід, оскільки у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення та виплату втраченого заробітку за час вимушеного прогулу (судова справа №145/2251/18), позивачкою судді Ратушняку І.О. було заявлено відвід, у зв`язку із сумнівами в його неупередженості та безсторонності, враховуючи, що ОСОБА_1 було подано дисциплінарну скаргу до Вищої ради правосуддя щодо дій судді.

Заяву про відвід було задоволено.

Вважаю за доцільне задоволити вказану заяву з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України Про судоустрій і статус суддів, кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід небезсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

Частиною 1 ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі Білуха проти України та рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1998 у справі Ветштайн проти Швейцарії зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості в результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Статтею 2 Закону України 23.02.2006 №3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Принципи об`єктивності визначені у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Зважаючи на вказані обставини, аналіз норм чинного законодавства України, Бангалорські принципи поведінки суддів, Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики Європейського суду з прав людини, та з урахуванням приписів статей 36, 40, 41 ЦПК України, з метою уникнення у майбутньому сумнівів у неупередженості та об`єктивності головуючого судді під час розгляду даної справи та виключення будь-яких сумнівів щодо дотримання судом принципів законності, суд вважає, що подана заява судді про самовідвід є вмотивованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 5 ч.1 ст.36, ст.ст. 40, 41 ЦПК України,

ухвалив:

Заявлений самовідвід судді Ратушняка Ігоря Олександровича задоволити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення та виплату втраченого заробітку за час вимушеного прогулу,передати для визначення судді у порядку, визначеному ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ратушняк І. О.