Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2023 р. Справа № 608/572/23

Номер провадження2-о/608/34/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про встановлення факту перебування на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2023 року заявниця ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про встановлення факту перебування на утриманні.

В заяві вона вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . ОСОБА_1 має намір перейти із своєї пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, право на яку передбачено Законом України «Про пенсійне забезпечення». Однак, представник сервісного центру заінтересованої особи в місті Чорткові їй пояснив, що подружжя зареєстровано за різними адресами проживання, тому неможливо підтвердити факт спільного проживання та її перебування на утриманні чоловіка. Тому заявниця змушена була звернутися до суду, просить встановити факт спільного проживання та перебування її на утриманні чоловіка на момент його смерті.

У березні 2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшло заперечення по справі, в яких заінтересована особа зазначила, що вимоги заявниці є безпідставними з огляду на наступне. Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту необхідне їй для подальшого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а тому вважають, що заява повинна бути залишена без розгляду.

Також в березні 2023 року заявниця ОСОБА_1 подала суду відповідь на заперечення (відзив), в якій зазначила, що предметом розгляду у даній справі є не оскарження дій заінтересованої особи, а встановлення факту спільного проживання і перебування на утриманні, тому даний юридичний факт породжує правовий наслідок і від нього залежить виникнення майнових прав у заявниці, зокрема, отримання пенсії по втраті годувальника. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 вважає, що мотиви, викладені у запереченні слід відхилити, а заяву задовольнити, оскільки даний факт в іншому порядку встановити неможливо, що позбавляє її можливості належно скористатись своїми соціальними правами.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримує, просить задовольнити з мотивів, викладених у заяві та відповіді на заперечення.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Заліщики Тернопільської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 14 вересня 1998 року.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно 04 лютого 2023 року, вбачається, що 14 липня 1989 року у Чортківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстрували шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Чорткові Тернопільської області народилася ОСОБА_2 , її батьки: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чортків Тернопільської області помер ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис № 51.

Згідно Свідоцтва на право приватної власності на квартиру, виданого виконкомом Чортківської міської ради 01 грудня 2000 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .

Згідно акту про встановлення факту проживання від 09 лютого 2023 року ОСОБА_2 дійсно проживав без реєстрації по АДРЕСА_1 з 1989 року.

Як зазначає заявниця у заяві, вони з померлим чоловіком були зареєстровані за різними адресами, але фактично разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі, яка належить заявниці ОСОБА_1 на праві приватної власності, вони мали спільний бюджет, чоловік віддавав їй свою пенсію, яку вони витрачали на оплату комунальних послуг, утримання квартири, придбання одягу, продуктів харчування, ліків. Пенсія чоловіка була для неї постійним та основним джерелом для існування.

Факт спільного проживання заявниці з померлим чоловіком ОСОБА_2 підтверджується також показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Таким чином, доводи заявниці щодо спільного проживання із померлим чоловіком знайшли своє доказове підтвердження під час розгляду справи.

Що стосується доводів заінтересованої особи в справі, якими заперечуються заява ОСОБА_1 , з посиланням на спір про право, то судом вони не приймаються. Спір про право може виникнути з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, який розглядається за правилами адміністративного судочинства, в порядку оскарження щодо наведених питань відповідних рішень органу Пенсійного фонду України. Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту, встановлення якого необхідно їй для переоформлення пенсії в зв`язку з втратою годувальника. З врахуванням таких обставин суд не вбачає законних підстав для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Як передбачено ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підставі ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

За таких обставин, оскільки встановлення вищевказаного факту має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, суд вважає за необхідне встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент його смерті та перебування на утриманні чоловіка.

Отже, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо.

Керуючись ст.ст. 5, 13, 76, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 268, 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , та перебування на утриманні чоловіка.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 18 квітня 2023 року.

Суддя: В. І. Парфенюк