справа № 462/1373/22
УХВАЛА

06 липня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кирилюка А. І.,

за участю секретаря судового засідання Антощук А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, та звернення стягнення на нерухоме майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку,

встановив:

21.06.2023 року (вх. № 12978) приватний виконавиць виконавчого округу Львівської області Маковецький З. В., звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з поданням про визначення частки боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у майні, яким вона володіє на праві спільної сумісної власності (майно, набуте у шлюбі як спільна сумісна власність подружжя), а саме: нежитлових приміщеннях 195-1 по 195-6 загальною площею 161,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та вирішити питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, а саме: частку в нежитлових приміщеннях 195-1 по 195-6 загальною площею 161,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з подання, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З. В. перебуває виконавче провадження № 71858423 з примусового виконання виконавчого листа № 462/1373/22 виданого 07.02.2023 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі - 2 423 065 (два мільйони чотириста двадцять три тисячі шістдесят п`ять) грн. 26 коп., з яких: 1 867 419 грн. 00 коп. сума основного боргу, 167 607 грн. 25 коп. 3 % річних та 388 039 грн. 01 коп. - інфляційні витрати та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 6 202 (шість тисяч двісті дві) грн. 50 коп. суму сплаченого судового збору. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2022 року зазначену цивільну справу було передано на розгляд за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями Залізничного районного суду м. Львова від 21.06.2023 року визначено головуючого суддю Кирилюка А. І.

Протокольною ухвалою від 23.06.2023 року клопотання ОСОБА_3 - задоволено, постановлено залишити без розгляду в частині вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно Боржника, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, а саме: частку в нежитлових приміщеннях 195-1 по 195-6 загальною площею 161,1 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

05.07.2023 року на адресу Залізничного районного суду м. Львова надійшло письмове заперечення від заінтересованої особи ОСОБА_4 у якому останній просить у задоволенні подання приватного виконавця Маковецького З. В. відмовити.

Окрім цього 06.07.2023 року на адресу Залізничного районного суду м. Львова від представника ОСОБА_1 адвоката Марченко Р. В. надійшло заперечення на подання у якому просить подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З. В. залишити без розгляду.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький З. В. у судове засідання не з`явився, проте 06.07.2023 року подав письмове клопотання у якому просив розглядати справу за його відсутності, подання підтримав, просив таке задовольнити.

06.07.2023 року від адвоката Новосядло В. Р. надійшло письмове клопотання у якому остання просить розглядати справу за її відсутності, та відсутності стягувача (позивача) ОСОБА_2

06.07.2023 року на адресу Залізничного районного суду м. Львова надійшло клопотання від представника Боржника (відповідача) адвоката Марченко Р. В. у якому просять розгляд даної справи здійснювати за відсутності ОСОБА_1 та її представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, даючи законну та правову оцінку доказам у справі, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У мови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією України, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також о рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. 6 ст. 48 Закону Украйни «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 08.06.2022 року у справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) положення розділу VI ЦПК України регламентують порядок вирішення процесуальних питань, які виникають під час примусового виконання у межах виконавчого провадження судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) про присудження. За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору.

Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності).

Згідно п. 68, 69 зазначеної постанови Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, якщо виник спір щодо визначення частки майна боржника у майні, яке належить боржнику та іншим особам на праві спільної сумісної власності, судове рішення у разі задоволення позову має наслідком зміну матеріального правовідношення - право спільної сумісної власності припиняється, натомість виникає право спільної часткової власності. При цьому, відбувається припинення права власності одного виду і виникнення права власності іншого виду не тільки боржника, а й іншої особи (співвласника), яка могла взагалі не брати участі у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Відсутність згоди такої особи на визначення частки майна боржника у спільному майні, у тому числі заперечення самого існування права спільного з боржником права власності, свідчить про наявність матеріального спору, який не вирішувався і не міг бути вирішений у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Це новий матеріальний спір, який не може розглядатися як процесуальне питання, а тому не може вирішуватися за правилами розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. Такий спір має бути вирішений судом у порядку позовного провадження.

Відповідно до абз. 2 п. 75 постанови Великої Палати Верховного Суду якщо під час розгляду подання виконавця або скарги в порядку розділу VI ЦПК України суд дійде висновку про наявність спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає подання або скаргу без розгляду і роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до переконання про наявність між сторонами спору про право, а тому дане подання слід залишити без розгляду, що не позбавляє заявника права на звернення до суду з аналогічними вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 443 ЦПК України, суд -

постановив:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, та звернення стягнення на нерухоме майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, або у строки та порядку визначені ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: