Справа № 505/3503/22
Провадження № 2/505/1068/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2023 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Івінського О.О.

секретаря судового засідання - Черчел Ю.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на самочинне будівництво,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 03 листопада 2022 року звернувся до суду із позовом до Подільської міської ради Подільського району Одеської області, та просить визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на самовільно реконструйований магазин, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 55,1 кв.м.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, в 2021 році він реконструював, незавершене будівництвом складське приміщення під магазин,який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 55,1 кв.м. Вищевказане складське приміщення належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.05.2020, посвідченого приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Крисюк Л.В., № 731.

Зазначений об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці з цільовим призначенням «Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» кадастровий номер :02:005:0450, яка перебуває у користуванні позивача (Договір оренди земельної ділянки, укладений 30.01.2018 терміном на 10 років. У зв`язку з тим, що порядок прийняття в експлуатацію об`єктів містобудування, які підпадають під категорію самочинного будівництва, не врегульований, єдиним способом захисту прав є судовий захист, і у разі задоволення позову необхідно звернутися до управління ДАБК для прийняття їх в експлуатацію. Крім того, зазначив, що згідно технічного паспорту, виготовленого 01 листопада 2022 року на будівлю, та довідки, № 390, від 02.11.2022, виданої Комунальним підприємством «ІНВЕНТАРІЗАТОР» не було порушено Державних санітарних, протипожежних та будівельних норм і правил, а також прав інших осіб, власників суміжних земельних ділянок, тому вважаю, що вирішення питання визнання права власності в судовому порядку є крайньою мірою захисту права власності за відсутності інших можливих заходів захисту речових прав на нерухоме майно та не порушення при цьому прав інших осіб.

За таких обставин ОСОБА_1 з об`єктивних причин позбавлений можливості захистити своє право власності на майно у встановленому досудовому порядку.

Позивач в судове засідання не з`явився та надав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, на заявлених позовних вимогах наполягав.

Представник відповідача Подільської міської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, вказав, проти заявлених вимог не заперечують.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно договору оренди землі б/н від 30.01.2018, укладеного між територіальною громадою міста Подільськ в особі Подільської міської ради та позивачем, за ним було набуто право оренди земельної ділянки площею 0,0080 газ цільовим призначенням «Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» з кадастровим номером :02:005:0450, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є власником незавершеного будівництва складського приміщення будівельною готовністю 39% літ С-10 загальною площею 39,7 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.05.2020 виданим приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В., зареєстровано в реєстрі № 731.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 210435869 від 27.05.2020, ОСОБА_1 27.05.2020 зареєстрував незавершене будівництво складського приміщення будівельною готовністю 39%, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення літ. С-10.

Згідно висновку оцінювача експертних досліджень про оціночну вартість об`єкта експертної грошової оцінки складеного СПД ОСОБА_2 від 17.12.2022, ринкова вартість нежитлової будівлі, загальною площею 55,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 120000,00 грн.

Відповідно до копії технічного паспорту, виданого КП «Інвентаризатор» від 01.11.2022 на громадський будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами проведеного обстеження об`єкта, стан несучих та огороджувальних конструкцій оцінюється як придатний до нормальної експлуатації та відповідає вимогам ДБН, та придатна для використання в якості магазину та складу.

За змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній.

Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України

Так, в розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Судом встановлено, що нежитлова будівля-магазин по АДРЕСА_1 позивачем реконструйована самовільно.

П. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 передбачено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

П. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (ч. 2 ст. 375 ЦК України), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК України).

Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

За приписами ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Дослідивши наявні докази по справі та враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що самочинне будівництво було здійснено позивачем ОСОБА_1 без передбаченого законом дозволу, однак з початку реконструювання жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). В разі якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Позивач не може в адміністративному порядку вирішити питання про визнання за ним права власності на самовільно реконструйований магазин, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 55,1 кв.м., оскільки дане нерухоме майно відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є користувачем земельної ділянки на якій розташований самовільно реконструйований магазин, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 55,1 кв.м., дана реконструкція проведена згідно діючих будівельних норм та санітарних правил та не порушує права інших осіб, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 328, 331, 375, 376 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на самочинне будівництво задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на самовільно реконструйований магазин, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 55,1 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 11 квітня 2023 року.