У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про відвід судді Лісовської О.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.

13.04.2023 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_4 про відвід судді Лісовської О.В. у вищевказаній цивільній справі. Заява мотивована тим, що представник позивача звернувся до суду із клопотанням про проведення судового засідання 13.04.2023 року у режимі відео конференції. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Лісовської О.В. від 10.04.2023 року у задоволенні заяви відмовлено у зв`язку із тим, що вказане клопотання подано не за 5 днів до судового засідання. При цьому представник вказує, що подав до суду клопотання 08.04.2023 року. Вказані дії судді викликають сумнів в її неупередженості та об`єктивності. На підставі викладеного представник позивача заявляє судді відвід у даній справі.

У судовому засіданні відповідач та представник відповідача заперечували проти задоволення заяви, зважаючи на її необґрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Зваживши доводи заяви, вислухавши думку учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.

13.04.2023 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_4 про відвід судді Лісовської О.В. у вищевказаній цивільній справі.

Заява мотивована тим, що представник позивача звернувся до суду із клопотанням про проведення судового засідання 13.04.2023 року у режимі відео конференції. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Лісовської О.В. від 10.04.2023 року у задоволенні заяви відмовлено у зв`язку із тим, що вказане клопотання подано не за 5 днів до судового засідання. При цьому представник вказує, що подав до суду клопотання 08.04.2023 року. Вказані дії судді викликають сумнів в її неупередженості та об`єктивності.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як вбачається з поданої заяви про відвід, вона надійшла до суду 13.04.2023 року, судове засідання у даній справі призначено на 13 квітня 2023 року, тобто заява подана пізніше, ніж за 3 дні до судового засідання.

Що стосується обґрунтованості заяви про відвід, то слід зазначити, що наведені представником позивача підстави для відводу судді не знайшли свого підтвердження, не відповідають дійсності.

Так, 10.04.2023 року до суду надійшла заява представника позивача про проведення судового засідання, що призначено на 13.04.2023 року, у режимі відеоконфеенції.

Слід зазначити, що вказана заява надійшла до суду в електронному вигляді, була сформована представником позивача в системі «Електронний суд» 09.04.2023 року.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.04.2023 року у задоволенні заяви відмовлено з підстав, що вона надійшла до суду пізніше, ніж за 5 днів до судового засідання.

Наведене вище свідчить про те, що сформовано клопотання представником позивача було 09.04.2023 року, надійшло до суду 10.04.2023 року, тобто пізніше, ніж за 5 днів до судового засідання, про що і було зазначено в ухвалі судді від 11.04.2023 року.

Наведене свідчить про те, що судом у визначеному законом порядку розглянуто клопотання представника позивача, при цьому дотримано вимог процесуального законодавства.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частиною першою статті шостої Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Слід зазначити, що вказані вище принципи дотримуються суддею, у тому числі і при розгляді даної цивільної справи, жодних порушень діючого процесуального законодавства допущено не було, розгляд клопотання представника позивача було здійснено у строки та у порядку, визначеному цивільно-процесуальним законодавством, а тому доводи представника позивача, наведені у заяві про відвід, є надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 36, 37, 40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Лісовської О.В. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 13 квітня 2023 року.

Суддя О.В.Лісовська