СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/582/23
ун. № 759/6476/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 рокусуддя Святошинського районного суду м. Киэва Шум Л.М. розглянувши питання про відкриття провадження по цивільный справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Ірпінська міська територіальна громада про встановлення про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною заявою, в якій просить в порядку окремого провадження встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

При цьому, згідно із ч. 6 ст. 294 ЦПК, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Натомість за ч. 4 ст. 315 ЦПК, якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, суддя залишає заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, без розгляду.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

З огляду на викладене, суд зазначає, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення таких фактів не пов`язане з наступним вирішенням спору про цивільне право, який під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається та пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, зазначаючи, що з 2004 року до моменту відкриття спадщини постійно проживала разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , хоча місцем його реєстрації є інша адреса. Проте внаслідок відсутності доказів його постійного проживання за вказаною адресою, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергієнко С.С. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано доказів постійного проживання із спадкодавцем та не подано заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Суд зауважує, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно, але право розпорядження ним виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1277 ЦК у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу 1 (одного) року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, постанову державного нотаріуса, якою відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, зокрема, у зв`язку з пропуском строку встановленого ст. 1270 ЦК України, заяву Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, приписи ст. 1277 ЦК України,а також, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявнику для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , на яку може мати право територіальна громада, що, у свою чергу, свідчить про наявність спору про право, суд вважає за необхідне залишити заяву без розгляду, роз`яснивши право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачений заявником при зверненні до суду із заявою судовий збір у розмірі 536,80 грн., підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 294, 315, 353-355 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Ірпінська міська територіальна громада про встановлення про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір, сплачений згідно квитанції № від 28.03.2023 в сумі 536 грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.М. Шум