Рішення

Іменем України

11 квітня 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/68/23

провадження № 2/578/64/23

Краснопільський районний суду Сумської області у складі головуючого судді КОСАР А. І. з секретарем судового засідання ЛИТВИН А. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснопілля Сумської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката СКРЖЕШЕВСЬКОГО Максима Станіславовича

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину

учасники судового провадження:

представник відповідача адвокат КИРИЛКИН Р. О. в режимі відеоконференції

та установив:

У січні 2023 року ОСОБА_3 через представника /далі також - позивач / звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 /далі також відповідач/ про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. На обгрунтування позовних вимог зазначала, що з 25 жовтня 2008 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_4 . На день звернення до суду подружжя не знаходить між собою спільної мови, мають різні погляди на життя. В сім`ї відсутнє взаєморозуміння і, як наслідок, подружжя не підтримує шлюбних відносин, у кожного своє господарство та роздільний бюджет. Між ними склалися відносини, при яких подальше проживання разом стало неможливим. Спроб для примирення і збереження сім`ї не приймають. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач записаний батьком дитини, офіційно працевлаштований і отримує постійний дохід, інших утриманців не має. Відповідач за станом здоров`я спроможний сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу). При сплаті відповідачем аліментів у зазначеному розмірі забезпечується рівність обох батьків при несенні обов`язку утримання дитини. Вказуючи на викладені обставини, просить суд позов задовольнити та при державній реєстрації розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Ухвалою судді Краснопільського районного суду Сумської області від 25.01.2023 суд прийняв позовну заяву, відкрив провадження з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено з повідомленням сторін.

17.02.2023 на адресу суду відповідач направив відгук на позов, з якого випливає про часткове визнання позову, а саме відповідач визнає позов в частині розірвання шлюбу, зазначивши, що розірвання шлюбу буде відповідати інтересам кожного з подружжя. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини, то на переконання відповідача, позивачем не доведено, що він спроможний сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Просив суд при визначенні розміру аліментів врахувати медичну довідку, якою підтверджується дійсний стан здоров`я відповідача, а саме, що він з 2005 року знаходиться на «Д» обліку та має хронічні хвороби нирок 1 ст. та хронічний гломерулонефрит, сечовий синдром, вторинна артеріальна гіпертензія. Можливий та допустимий розмір аліментів, який він може сплачувати не більше 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менш 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_3 своїм правом подати відповідь на відзив у порядку та з дотриманням вимог статті 179 Цивільного процесуального кодексу України (далі також ЦПК), не скористалася.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують /24, 44, 61-62/.

Представник відповідача на засіданні суду висловив узгоджену з відповідачем процесуальну позицію про часткове визнання позову, про що зазначено у відгуку на позов.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Судом досліджені наступні докази в копіях: СВІДОЦТВО ПРО ШЛЮБ НОМЕР_1 від 16.07.2010, СВІДОЦТВО ПРО НАРОДЖЕННЯ Серія НОМЕР_2 від 16.10.2013 /ас. 7-8/, та встановлені обставини справи: сторони перебувають у шлюбі з 25 жовтня 2008 року. В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , згідно наданої копії свідоцтва про народження дитини, відповідач є батьком. Дитина проживає з матір`ю позивачем по справі ОСОБА_6 та перебуває на її утриманні, вказаний факт відповідач не спростовував.

Національне законодавство та мотиви суду:

Статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Між сторонами склалися правовідносини з питання припинення шлюбу та прав і обов`язків щодо дитини, і врегульовані нормами Сімейного Кодексу України.

щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (/далі також СК).

Згідно з частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до статті 112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у частині другій статті 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. Тобто, подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Статтею 141 СК встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами на час розгляду справи у суді сімейних відносин не існує. З часу знаходження позову в суді примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. Суд не вбачає надання строку на примирення. Спір про майно та місце проживання дитини на час розгляду справи відсутній.

За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позовної вимоги про розірвання шлюбу, яке приймається Судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку, що позов в частині розірвання шлюбу є підставним до задоволення.

Подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін.

Згідно зі статтею 113 СК, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому після розірвання шлюбу позивачу, відповідно до її заяви, суд залишає прізвище « ОСОБА_5 » .

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на дитину

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі також - Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини.

Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК).

Відповідно до положень частини третьої статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з приписами частини другої статті 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини першої статті 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 Закону №2402-III, які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини.

Зважаючи на положення частини другої статті 10 ЦПК суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня - 2833 гривень.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що будь-які витрати на утримання дитини мають визначатися за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід ураховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їхній розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

У відповідності до частини третьої статті 12 ЦПК, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 13 ЦПК, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з позивачем.

У відзиві зазначено, що відповідач фактично визнає свій обов`язок брати участь в утриманні малолітньої дитини. В той же час не зрозумілим і необгрунтованим є розмір аліментів який просить позивач стягнути, а саме 1/3 частину усіх видів заробітку. Вказаний розмір є неприпустимим. Він знаходиться на «Д» обліку з 2005 року та має хронічні захворювання нирок 1 ст. та хронічний гломерулонефрит, сечовий синдром, вторинна артеріальна гіпертензія. При визначенні розміру аліментів просив врахувати його стан здоров`я, що потребує додаткові матеріальні витрати на лікування, спеціалізоване харчування, купівлю медикаментів, періодичне та амбулаторне лікування. Можливий та допустимий розмір аліментів, який може сплачувати відповідач, становить не більше 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожитвового мінімуму на дитину відповідного віку.

Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з огляду на вибір позивачем способу стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька суд надає оцінку обґрунтованості визначеного позивачем розміру цієї частки.

Надаючи оцінку аргументам позивача суд зазначає, що визначений нею розмір частки заробітку (доходу) батька, а саме: 1/3, який вона просить стягувати з відповідача щомісячно як аліменти на дитину, не є мінімально визначеним Законом розміром аліментів на одну дитину. Підстави для визначення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, як зазначено у позові, суд не вбачає, оскільки аліменти стягуються на одну дитину та позивачем не доведена можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу).

Надаючи оцінку аргументам відповідача суд зауважує, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину є законодавчо встановленим орієнтиром найнижчої межі розміру аліментів. З огляду на відсутність добровільної згоди між сторонами щодо порядку реалізації відповідачем обов`язку утримання сина ОСОБА_7 , відповідач зобов`язаний утримувати його у спосіб, визначений позивачем шляхом сплати аліментів. Однак суд зазначає, що визначення розміру аліментів, у разі подання відповідної позовної заяви, є дискрецією суду і такий визначається судом з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин (зокрема і з врахуванням обставин, передбачених статтею 182 СК).

Покликання відповідача на наявність у нього ряду захворювань, і що він потребує додаткових витрат на лікування та інші потреби по відновленню здоров`я, - не підтверджені жодними доказами у справі. Такі доводи грунтуються лише на припущеннях .

При визначенні розміру аліментів суд ураховує стан здоров`я платника аліментів, що прямо пов`язаний з його працездатністю й відповідно матеріальним становищем. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості приналежного йому майна, розміру його заробітку (доходу).

Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Суд встановив, що місце роботи відповідача головний бухгалтер відділу освіти молоді і спорту культури та туризму Миропільської сільської ради з 01.08.2021 і по теперішній час, проте розмір доходу відповідача позивачу не відомий.

Таким чином відповідач є працездатним та має можливість допомагати з утримання сина.

Судом не встановлено наявності у відповідача інвалідності чи перебування на його утриманні непрацездатних членів сім`ї, інших неповнолітніх дітей. Вказані обставини вказують, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у 1/4 частці його заробітку (доходу), що у свою чергу є мінімально визначеним Законом розміром аліментів на одну дитину.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, зважаючи на встановлений законом мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину та беручи до уваги приписи статті 13 ЦПК, суд уважає, що на утримання та виховання сина ОСОБА_7 , створення для нього такого рівня життя, який був би достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку необхідно стягнути з батька дитини ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідає нормам Сімейного кодексу України та не порушує права та інтереси дитини.

Відтак позов у цій частині слід задовольнити частково.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК рішення підлягає негайному виконанню в сумі платежу за один місяць.

Згідно з частиною першою статті 192 СК, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами

П.п.3 п.1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір із позовної заяви майнового та немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подана, що станом на день звернення позивача до суду складає 1073,60 грн.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною першою статті 142 ЦПК встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тобто, у разі визнання відповідачем позову, позивачу, який не звільнений від сплати судового збору, з державного бюджету повертається 50 відсотків судового збору, який був ним сплачений при поданні позову, а із відповідача стягуються (відшкодовуються) на користь позивача інші 50 відсотків судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу і при пред`явленні даного позову нею було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн /дата валютування:05.01.2023, квитанція № 9292 - 6496-4642-2756, ас 3/.

Відповідач ОСОБА_8 у даній справі визнав позовну вимогу про розірвання шлюбу до початку розгляду по суті. Таким чином із відповідача, стягується лише 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем за подання позовної вимоги про розірвання шлюбу.

Поряд з цим, відповідно до п.3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на дитину. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 50 відсотків ставки, яка встановлена Законом України «Про судовий збір» на час подання позову в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись стст. 12, 13, 81, 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 272, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Краснопільський районний суд Сумської області, -

Ухвалив:

1. Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката СКРЖЕШЕВСЬКОГО Максима Станіславовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину задовольнити частково.

2. Шлюб між ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Миропілля Краснопільського району Сумської області Україна, громадянство: України, та ОСОБА_10 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі Миропілля Краснопільського району Сумської області Україна; громадянство: України, зареєстрований 25 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис за № 1840, розірвати.

3. Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

4. Надіслати копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

5. При державній реєстрації розірвання шлюбу залишити ОСОБА_11 прізвище « ОСОБА_5 ».

6. Стягувати на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 , село Миропілля Краснопільського району Сумської області Україна, громадянство: України, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ; Паспорт громадянина України: НОМЕР_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ,

аліменти на сина ОСОБА_7 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , м. Суми Зарічний район Сумська область Україна,

у розмірі частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, від дня пред`явлення позову 11.01.2023 і до досягнення ним повноліття.

7. Допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

6. Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , судовий збір в дохід держави у розмірі 536,80 грн за позовну вимогу про стягнення аліментів на дитину.

8.Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

8. Після набрання рішенням законної сили, ОСОБА_11 , РНОКПП: НОМЕР_5 , повернути з Державного Бюджету України 50 % судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 536,80 грн.

8. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

9. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

10. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

11. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

12. Інформація про сторони та інших учасників справи:

12.1. Позивач: ОСОБА_3 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_6 , село Миропілля Краснопільського району Сумської області; місце проживання: АДРЕСА_2 ; Паспорт громадянина України НОМЕР_6 ; РНОКПП: НОМЕР_5 .

12.2. Представник позивача: адвокат СКРЖЕШЕВСЬКИЙ Максим Станіславович, РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: вулиця МАГІСТРАТСЬКА, будинок 84, офіс номер 25, місто Вінниця, 21020. Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 609, видане рішенням Вінницької обласної КДКА від 29.09.2008.

12.3. Відповідач: ОСОБА_12 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 , с. Миропілля Краснопільського району Сумської області, місце проживання: АДРЕСА_1 ; Паспорт громадянина України: НОМЕР_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

12.4. Представник відповідача: адвокат «АДВОКАТСЬКЕ БЮРО «РАДІОНА КИРИЛКІНА» КИРИЛКІН Радіон Олегович, РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса місця роботи: АДРЕСА_3 ;Ордер СЕРІЯ ВМ № 1034241 на підставі ДОГОВОРУ про надання правової допомоги № К-1-82/23-ц від 2023-02-08; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000647 від 2020-01-15.

13. Повне рішення суду складено 17.04.2023.

Суддя А. І . КОСАР