Справа № 473/732/23
УХВАЛА

іменем України

"18" квітня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Лукіянчиній Т.І.

за участю представника заявника адвоката Губської Х.Ю., представника заінтересованої особи Ануфрієвої Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Міністерство оборони України про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства

встановив

21 лютого 2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків з його батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлення такого факту є необхідним для отримання одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою від 24 лютого 2023 року цивільна справа була прийнята до провадження судді та справа призначена до судового засідання в порядку окремого провадження.

Ухвалою від 20 березня 2023 року задоволено клопотання представника заінтересованої особи Ануфрієвої Д.В. про витребування доказів по цивільній справі.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Ануфрієва Д. заявила клопотання про закриття провадження у справі, оскільки цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник заявника адвокат Губська Х.Ю. заперечувала проти закриття провадження по справі з підстав порушення правил підсудності, вважаючи клопотання про закриття провадження по справі є небгрунтованим, не відповідає вимогам передбачуваності, суперечить верховенству права.

Вислухавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення за правилами окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Визначаючи, чи пов`язується з встановленням факту, виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення ст.1 ЦК України. За змістом ч.1ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за ним певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Тож у спірних правовідносинах необхідно врахувати правову мету звернення позивача до суду, яка полягає у підтвердженні його певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

З урахуванням наведеного, вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків з його батьком ОСОБА_3 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства. Спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц, провадження № 61-13369св22, зазначивши про те, що спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за заявницею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаний з будь-якими цивільними права та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням, за предметом та можливими правовими наслідками існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин необхідно закрити провадження у справі, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Аналогічні по суті висновки викладені у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19.

Відповідно до вимог п.1 ч.1ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом ч.1 ст.256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З огляду на наведене вище, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 його право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З урахуванням викладеного, керуючись п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд

постановив

провадження по справі за позовом ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Міністерство оборони України про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 547,54 грн. за квитанцією від 13.02.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя М.М. Ротар