КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 362/5029/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц/824/3321/2023Головуючий у суді першої інстанції - Марчук О.Л. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Головачов Я.В., Невідома Т.О.,

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2023 року по цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ПВ ВО Київської області Голяченко І.П. звернувся до суду із поданням, у якому просив надати йому дозвіл на звернення стягнення на майно боржника - ОСОБА_1 , яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме:

- домоволодіння, загальною площею 629,40 кв.м., яке знаходиться за адресою; АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,3894 га, кадастровий номер; :01:020:0033, з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовував тим, що майно на яке звернено стягнення за рішенням суду фактично знаходиться за іншою адресою, через що неможливо звернути стягнення на майно боржника оскільки воно не зареєстроване за ним відповідно до закону із зазначенням іншої (фактичної) адреси. Тобто, нерухоме майно боржника фактично знаходиться по вулиці, а не у провулку (т. 4 а.с. 1-6).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2022 у задоволенні подання ПВ ВО Київській області Голяченка І.П. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку відмовлено (т. 4 а.с. 67).

В апеляційній скарзі, ПВ ВО Київської області Голяченко І.П., посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове рішення, яким подання ПВ ВО Київської області Голяченка І.П. про звернення стягнення на майно боржника - ОСОБА_1 , яке не зареєстровано в установленому законом порядку задовольнити. Вказує, що акт про право власності на земельну ділянку (серія ЯБ № 302168) за кадастровим номером :01:020:0033 датований 26.12.2005. В свою чергу, договір іпотеки № 271097,7, укладений між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_1 , датований 17.03.2009. Тобто, вже на момент укладення вказаного договору іпотеки між сторонами, актом про право власності на земельну ділянку (серія ЯВ № 302168) за кадастровим номером :01:020:0033 (що є предметом іпотеки), було встановлено факт, що дана земельна ділянка, а також домоволодіння на ній побудоване, знаходяться саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, при внесенні відомостей до договору іпотеки, було невірно зазначено реквізити адреси предметів іпотеки, а саме замість «вулиця», було невірно зазначено «провулок», що в свою чергу стало наслідком внесення таких невірних даних до резолютивної частини рішення, яке наразі виконується ПВ ВО Київської області Голяченком І.П. та не може бути виконано ним у повному обсязі у зв`язку з існуванням вказаних обставин (т. 4 а.с. 69-75).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні представник АТ «ДОБУ» - Головіна О.І. заперечувала проти поданої апеляційної скарги та просила її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.02.2019 у справі № 362/5029/15-ц, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 18.09.2019, звернено стягнення на іпотечне майно, яке належить ОСОБА_1 , а саме:

- домоволодіння, загальною площею 629,40 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, площею 0,3894 га, кадастровий номер :01:020:0033, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 3, а.с. 171, 176, 218, 221).

На виконання вказаного рішення суду видано два виконавчі листи (т. 4 а.с. 9, 13).

21.07.2021 ПВ ВО Київській області Голяченком І.П. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №№ НОМЕР_1 і НОМЕР_2 за даними виконавчими листами (т. 4 а.с. 16, 18).

З метою перевірки майнового стану боржника, 21.07.2020 приватним виконавцем сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 266881772 щодо об`єктів нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , з якої вбачається що за боржником на праві власності зареєстровано домоволодіння загальною площею 629,40 кв.м., житловою площею 190,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , також з даної інформаційної довідки встановлено наявність:

обтяження у вигляді арешту майна за № 34601329 від 12.12.2019;

обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно за № 8551778 від 17.03.2009 та № 8551892 від 17.03.2009;

обтяження у вигляді іпотеки за № 8551935 від 19.12.2012.

12.08.2021 за вх. № 10454 на запит приватного виконавця надійшла відповідь з ГУ Держгеокадастру у Київській області за вих. № 8-10-0.222-9172/2-21 від 04.08.2021 про зареєстровані за боржником земельні ділянки на території Київської області, згідно якої встановлено, що за боржником на праві власності зареєстрована земельна ділянка за кадастровим номером :01:020:0033.

30.08.2021 за вх. № 11588 на запит приватного виконавця надійшла відповідь Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київської області за вих. № 7539 від 29.07.2021 про те, що боржник значиться зареєстрованим за адресою АДРЕСА_2 .

14.09.2021 виконавцем сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державноґо реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 274704948 щодо об`єктів нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , з якої вбачається запис про право власності № 35403962 (реєстраційний номер майна) щодо домоволодіння загальною площею 65,7 кв.м., житлова площа 30,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 - власниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках по 1/2 частині.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частинами 3, 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, вирішується судом в порядку передбаченому ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 10 ст. 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано у встановленому законом порядку.

За змістом позову і договору іпотеки, суд розглядав дану справу і прийняв рішення про звернення стягнення на іпотечне майно, - домоволодіння та земельна ділянка ,що знаходиться по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 2, 15, т. 2 а.с. 134, 137).

Разом з тим, згідно копії державного акту на земельну ділянку від 16.12.2005, виданого ОСОБА_1 , земельна ділянка площею 0,3894 га розташована за адресою АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 153).

Відповідно до копії свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 24.10.2006, власником домоволодіння, що розташовано за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 154).

Отже, висновки приватного виконавця про те, що і домоволодіння і земельна ділянка розташовані фактично по АДРЕСА_1 не підтверджені матеріалами справи, а також, спростовуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.09.2021, де зазначено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках по 1/2 частині (т. 4 а.с. 41-42).

Окрім того, приватним виконавцем не спростовано ту обставину, що звернення стягнення на нерухоме майно, що розташовано по АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках по 1/2 частині, безумовно порушить права його співвласників, що є неприпустимим.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що спірне майно - домоволодіння та земельна ділянка - зареєстровані належним чином, тому вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, у спосіб, передбачений ч. 10 ст. 440 ЦПК України є неможливим. При цьому, ПВ ВО Київській області Голяченко І.П. не позбавлений права звернутись до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, як це передбачено ст. 271 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції правильно застосовано до правовідносин норми процесуального права, повно та всебічно досліджено матеріали справи та прийнято обґрунтований висновок про відмову задоволенні подання. Доводи апелянта зводяться до його незгоди з висновками суду та на законність і обґрунтованість постановленого судового рішення не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційній інстанції протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 13 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Я.В. Головачов

Т.О. Невідома