Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Сидоренко І.О.,

за участю секретаря судового засідання - Зубкова В.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у режимі дистанційного судового провадження на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального некомерційного підприємства Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська», третя особа, що не заявляє позовних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_4 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до КНП Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» з позовом про поновлення на роботі, зазначивши в обґрунтування позову, що наказом № 157-к/тр від 29.11.2021 року її було звільнено з роботи 30.11.2021 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. До цього періоду вона працювала у відповідача з 10.09.1997 року до 20.03.2002 року лікарем - лаборантом та лаборантом з вищою освітою бактеріологічного відділу. За весь цей період жодної догани не мала, натомість регулярно підвищувала свою кваліфікацію як фахівця та кваліфікаційну категорію, як спеціаліста по бактеріології. Неодноразово проходила курси підвищення кваліфікації, навчалася в Харківській медичній академії післядипломної освіти за спеціалізацією «Бактеріологія», отримала звання лікаря - спеціаліста з бактеріології. Пройшла курси кваліфікації та має право проводити дослідження за напрямками «Холера» та «Туберкульоз».

Зазначає, що таку кваліфікацію в бактеріологічній лабораторії мала тільки вона, інші бактеріологи мали нижчі категорії. Однак, при вирішенні питання щодо звільнення, адміністрація цього не врахувала. Залишений на роботі ОСОБА_5 має другу категорію по бактеріології, а вона має вищу категорію. Також ОСОБА_5 має менший стаж роботи.

Відповідно до ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним парам - при наявності двох і більше утриманців, особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком, працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації. Залишений працювати бактеріолог ОСОБА_5 не має такої високої кваліфікації, як позивач, але має двох дітей, що було аргументом для надання переваги саме йому. Але ж, адміністрацією підприємства не враховано, що позивач відноситься до працівників, які не мають в сім`ї інших працівників з самостійним заробітком, оскільки її чоловік є особою з другою групою інвалідності внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС.

Зазначене свідчить про порушення ст. 42 КЗпП України.

Крім того, при її звільненні було порушено вимоги ст. 43 КЗпП України, оскільки її не було запрошено на засідання профспілкового комітету.

Представником позивача ОСОБА_1 подана уточнена позовна заява, в якій, окрім доводів позивача, зазначено, що згідно листа МОЗ України від 15.12.2021 року №112-08/37410/2-21 чітко зазначено, що «професіонали з вищою немедичною освітою до набрання чинності наказу №588 зараховані на лікарські посади в закладах охорони здоров`я, зберігають право на подальшу роботу на лікарських посадах тих же найменувань».

Відповідач зазначає, що, згідно до відомостей кадрового обліку загальний період відсутності на робочому місці у 2021 році є найбільшим серед інших лаборантів. На підтвердження цього надає інформацію про роботу бактеріологів. Але, вказаний документ складено через рік після звільнення позивача - 27.09.2022 року і не міг розглядатись при вирішенні питання про скорочення у 2021 році.

Службова записка на ім`я т.в.о директора лікарні Глущенко Валентині щодо результатів роботи бактеріологів баклабораторії у період 2021 року складена 27.09.2022 року. Отже, при вирішенні питання скорочення працівників, вказаної інформації не було взагалі, а посилання на дослідження продуктивності праці є неправдивим та не підтверджується належними та допустимими доказами.

30.09.2021 бактеріолог бактеріологічної лабораторії ОСОБА_6 була попереджена про звільнення з 30.11.2021 за скороченням за пунктом 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (повідомлення №13 від 28.09.2021).

Згідно частини 1 статті 43 КЗпП, звільнення за вказаною підставою вимагає попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є позивач.

Рішенням профспілкового комітету, який діє у КНП "МКЛ м. Слов`янська" (протокол №15 від 16.09.2021), згода на звільнення бактеріолога ОСОБА_3 була надана із порушенням вимог ст.43 КЗпП.

Відповідно до вимог частини 8 статті 43 КЗпП, власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Таким чином, на час звільнення позивача, зазначене вище рішення про згоду звільнення бактеріолога бактеріологічної лабораторії ОСОБА_3 за пунктом 1 ст. 40 КЗпП втратило чинність. Роботодавець здійснив звільнення без дозволу профспілкової організації.

Про необхідність недопущення порушення прав ОСОБА_3 головного лікаря КНП "МКЛ м. Слов`янська" та голови профспілки лікарні повідомлялось Головою Донецької організації профспілки працівників охорони здоров`я України.

У зв`язку з незаконністю звільнення позивача, він має право на відшкодування середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди.

Виходячи із наданого відповідачем штатного розпису на 2022 рік - заробітна плата бактеріолога складає 20000.00 грн. на місяць, що підлягає обов`язковому врахуванні при визначенні суми відшкодування середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до частин першої та другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання менш оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України).

Вчинення незаконних, протиправних дій та звільнення із роботи мало наслідком завдання моральної шкоди, погіршенням фізичного та психічного здоров`я. Позивача залишено без засобів до існування.

В результаті незаконного звільнення було порушено звичайний спосіб життя позивача - втрачено звичне коло спілкування із співробітниками лікарні, всі знайомі та колишні пацієнти ставили запитання: "як мене, кваліфікованого співробітника, який 24 роки займався однією роботою, - фактично "викинули на вулицю". Сусіди теж питають: "чому я ,молода ще жінка ,- позбавлена права на працю". Дехто із недоброзичливців насміхається з неї. Позивач втратила нормальні життєві зв`язки, їй доводиться докладати значних зусиль, щоб перебудувати все своє життя, яке раніше було наповнене змістом - улюбленою роботою, повагою співробітників та пацієнтів, а зараз стало - «пустим». Вона нервую, це позначається на її взаєминах із чоловіком, в сім`ї. А чоловіку не можна нервувати - він інвалід другої групи. Змушена звернутися до сімейного лікаря за медичною допомогою, та до лікаря-психіатра. Ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану за весь цей період часу, - теж докладають моральних страждань.

Відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя (ст.237-1 КЗпП).

Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, оскільки права позивачці у сфері трудових відносин були порушені, то вона має право на відшкодування їй моральної шкоди.

Свої моральні страждання позивач оцінює в 50 000.00 гривен.

У зв`язку з наведеним просить суд скасувати наказ №157-к/тр-к від 29.11.2021 року в частині звільнення позивача з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України; поновити за попереднім місцем роботи на посаді бактеріолога бактеріологічної лабораторії КНП СМР « Міська клінічна лікарня м. Слов`янськ", стягнути з відповідача на її користь суми втраченого середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу - за період з дати її незаконного звільнення і до дати поновлення ОСОБА_3 на роботі згідно судового рішення та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 50000 гривен.

Представником відповідача наданий відзив на позов, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3 заперечує з наступних підстав.

В основу позовних вимог покладено твердження про наявність порушення вимог статті 42 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі працівників при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці.

Згідно до вказаної статті, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації .

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Позивач наполягає на тому, що при вирішенні питання по звільненню адміністрація не врахувала її більш високу кваліфікаційну категорію по бактеріології, спеціалізацію та досвід роботи в порівнянні з тими робітниками, які залишилися працювати в лабораторії.

В обґрунтування, позивач звертає увагу на те, що залишений на роботі інший бактеріолог ОСОБА_5 має тільки другу категорію по бактеріології та меншій загальний стаж роботи бактеріологом.

Позивач вважає протиправним залишення на посаді особи з меншою категорією та стажем, на утриманні якої знаходиться двоє неповнолітніх осіб. Позивач стверджує, що вона має більш високу категорію та стаж роботи бактеріологом, а також відноситься до спеціальної категорії працівників - особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком.

Такі висновки позивача щодо протиправності її звільнення не відповідають дійсності.

При вирішенні питання про звільнення ОСОБА_3 було враховано декілька фактичних обставин:

По-перше: при прийнятті рішення звільнення ОСОБА_3 керівництвом закладу відповідно до ст.42 КЗпП України було враховано кваліфікацію та продуктивність роботи двох бактеріологів. Так, при визначенні продуктивності праці було враховано, що згідно доповідної записки начальника бактеріологічної лабораторії, " ОСОБА_3 під час виконання своїх обов`язків демонструвала належний рівень професійних знань та навичок, але з липня 2021 року працівники бактеріологічної лабораторії почали вносити результати бактеріологічних досліджень до спеціалізованої програми МОЗ за пакетом «Медична допомога дорослим та дітям в амбулаторних умова (профілактика, спостереження, діагностика, лікування та медична реабілітація)», ОСОБА_3 систематично відмовлялась це робити, обґрунтовуючи таку позицію невмінням користуватись комп`ютером". Від пропозиції щодо проходження курсів підвищення комп`ютерної грамотності ОСОБА_3 відмовилась.

Водночас інший бактеріолог ОСОБА_5 у вільний від роботи час самостійно навчився користуватись комп`ютером за допомогою безкоштовних відео-уроків на сайті Ютуб та виконує всю необхідну роботу з внесення результатів бактеріологічних досліджень до програм МОЗ. Крім того,

бактеріолог ОСОБА_5 регулярно виконує обов`язки завідуючого баклабараторії, має позитивні характеристики від керівництва лікарні.

Стосовно кваліфікації бактеріологів, зазначає, що при працевлаштуванні у 2014 році ОСОБА_3 було надано диплом, що підтверджує наявність освіти за спеціальністю «Фізика біологічних систем» з присвоєнням кваліфікації спеціаліста «Біофізик, викладач» та трудову книжку, що підтверджувала досвід роботи на посаді бактеріолога. На той час, наявність такої освіти надавала можливість обіймати посаду лаборанта у баклабараторії. Згідно до наказу МОЗ України від 24.02.2021 №346 "Про внесення змін до наказу МОЗ України від 28.10.2002 №385" вимоги щодо освіти бактеріолога було змінено. Так. згідно до вказаного наказу, посаду бактеріолога (спеціаліста з немедичною освітою в лабораторній службі) можуть займати особи з вищою немедичною освітою за спеціальностями "Біологія" галузі знань "Біологія" з подальшою спеціалізацією "Бактеріологія", "Мікробіологія та вірусологія", "Генетика діагностика", "Паразитологія".

Крім того, наказом МОЗ України від 26 лютого 2021 року №366 були внесені зміни до Державних кваліфікаційних характеристик працівників закладів охорони здоров`я та визначено кваліфікаційні вимоги до посад професіоналів з вищою немедичною освітою медико-лабораторної справи, які працюють в системі охорони здоров`я.

Відповідно до наказу особи, які отримали вищу освіту ІІ рівня за спеціальністю 091 «Біологія» з подальшою спеціальністю «Бактеріологія» допущені до роботи в закладах охорони здоров`я до 01 вересня 2024 року на відповідних посадах.

Таким чином, спеціальність за якою ОСОБА_3 має освіту відсутня в переліку наказу МОЗ України від 24.02.2021 №346 та вона не матиме права обіймати посаду бактеріолога з 01 вересня 2024 року. Про невідповідність освіти позивача було неодноразово проінформовано завідувачем лабораторії, а також керівництвом закладу листом №01/16-84 від 20.10.2021р.

Водночас, інший бактеріолог ОСОБА_5 має спеціальність «Бактеріологія», яка є профільною освітою за його місцем роботи. Вказана спеціальність відповідає вимогам, які ставляться наказом МОЗ України від 24.02.2021 №346 до освіти лаборанта бактеріологічної лабораторії.

При вирішенні питання щодо звільнення враховано те, що позивач не має на утриманні малолітніх дітей. Водночас, інша особа, бактеріолог ОСОБА_5 є єдиним годувальником у родині та має на утриманні двох малолітніх дітей.

Позивач стверджує що вона відноситься до іншої пільгової категорії працівників, які мають перевагу на залишення на роботі - особи, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком (п.2 ч.2 ст.42 КЗпП України). На підтвердження цього позивачем надано суду копію свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 , пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серія НОМЕР_3 . Слід зазначити, що вказані документи не є належним доказом відсутності самостійного заробітку в інших членів сім`ї позивача.

При виборі кандидатури на звільнення враховано загальний безперервний стаж роботи у КНП "Міська клінічна лікарня м. Слов`янська". Слід зазначити, що бактеріолог ОСОБА_5 має більш тривалий безперервний стаж роботи у КНП "Міська клінічна лікарня м. Слов`янська", ніж позивач.

Так, ОСОБА_5 з 09.07.2003 по 30.09.2012 року працює у КНП "Міська клінічна лікарня м. Слов`янська" на посаді лаборанта бактеріологічної лабораторії, з 01.10.2012 року по теперішній час на посаді бактеріолога бактеріологічної лабораторії

Загальний безперервний стаж роботи ОСОБА_5 у КНП "Міська клінічна лікарня м. Слов`янська" станом на листопад 2022 року складає 18 років, безперервний стаж ОСОБА_3 - 7 років.

Таким чином, на час прийняття рішення про кандидатуру для звільнення були наявні наступні фактичні обставини:

1) кваліфікація позивача не відповідала вимогам, які ставляться наказом МОЗ України від 24.02.2021 №346 для осіб, які бажають обіймати посаду лаборанта. З урахуванням того, що ОСОБА_3 вже було допущено до роботи в лабораторії, МОЗ України допускав можливість роботи таких осіб на посаді лаборанта лише до 1 вересня 2024 року.

2) інший бактеріолог мав дві ознаки, передбачені ч.2 ст.42 КЗпП України для переважного залишення на роботі. А саме: був утримувачем двох неповнолітніх дітей та мав більш тривалий безперервний стаж роботи у підприємстві.

Враховуючи викладене, просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.09.2022 року до участі у справі залучений третьою особою, що не заявляє позовних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_3 у судове засіданні не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позов.

Третя особа ОСОБА_4 бюудучи повідомленим про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Комунального некомерційного підприємства Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська», третя особа, що не заявляє позовних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_4 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, підлягають задоволенню з наступних підстав.

У статті 1 Загальної декларації прав людини проголошено, що всі люди народжуються вільними й є рівними за своєю гідністю та правами. Вони наділені розумом і совістю та повинні діяти один щодо одного в дусі братерства. Кожна людина має всі права і всі свободи, проголошені цією Декларацією, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового, станового або іншого становища (ст. 2).

Згідно зі статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, всі особи є рівними перед судами і трибуналами. Це основоположні міжнародні правові норми з питань рівності прав людини, на які орієнтується всі правові держави світу.

Конституція України закріплює основні засади правового статусу людини і громадянина в Україні, тобто ті провідні ідеї, що покладені в основу змісту й умов реалізації прав та обов`язків людини і громадянина в нашій державі. Передусім це стосується частин 1, 2 ст. 24 Конституції України, відповідно до яких: «Громадяни мають рівні« конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 5-1 Кодексу законів про працю України визначено гарантії забезпечення права громадян на працю.

Так, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (пункт 6 частини 1 статті 5-1 Кодексу законів про працю України).

Відповідно до статті 36 Кодексу законів про працю України підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41), або на вимогу профспілкового, чи іншого органу, уповноваженого на представництво трудовим колективом (стаття 45).

Так, наказом директора КНП Слов`янської міської ради «МКЛ м. Слов`янська» № 315 від 15 вересня 2021 року «Про оптимізацію штатної чисельності працівників КНП «МКЛ м. Слов`янська», створено робочу групу для розробки заходів щодо оптимізації штатної чисельності працівників, робочій комісії наказано розробити заходи щодо оптимізації чисельності працівників, керівникам підрозділів наказано узгодити з начальником відділу кадрів пропозиції щодо звільнення працівників, а також начальнику відділу кадрів наказано: підготувати перелік посад, які підлягають скороченню зі штатного розпису (додаток 2); підготувати списки працівників, які підлягають звільненню у зв`язку зі скороченням штату та чисельності працівників (додаток 3); підготувати письмові повідомлення про планове вивільнення та пропозиції щодо переведення на інші посади; надати працівникам, які підлягають звільненню, про наступне вивільнення у термін згідно діючого законодавства.

У додатку 2 до наказу № 315 від 15 вересня 2021 року наведено Перелік посад, які підлягають скороченню зі штатного розпису, в якому встановлено, що за Бактеріологічною лабораторією визначено кількість ставок - 4, з них: бактеріолог - 2 ставки; фельдшер-лаборант, лаборант - 1 ставка; молодша медична сестра (молодший медичний брат) (санітарка, санітар) - 1 ставка.

Списком працівників, які підлягають звільненню у зв`язку зі скороченням штату та чисельності станом на 01 грудня 2021 року, який наведено у Додатку 3 до наказу № 315 від 15 вересня 2021 року, визначено, що у Бактеріологічній лабораторії КНП МКЛ м. Слов`янська, звільненню підлягають бактеріологи ОСОБА_3 та ОСОБА_8

ОСОБА_3 попереджена про подальше її звільнення у зв`язку зі скороченням штатної чисельності працівників у КНП Слов`янської міської ради «МКЛ м. Слов`янська», що підтверджується відповідним повідомленням № 13 від 28 вересня 2021 року.

Як видно з Доповідної записки завідувача ОСОБА_9 на ім`я директора КНП Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» ОСОБА_4 , у зв`язку з прийняттям рішення щодо скорочення у бактеріологічній лабораторії чотирьох ставок та звільнення двох осіб повідомлено про наступне. Так, ОСОБА_3 працює у бактеріологічній лабораторії КНП МКЛ м. Слов`янська з 2014 року. При працевлаштуванні ОСОБА_3 надано диплом, що підтверджує наявність у неї освіти за спеціальністю «Фізика біологічних систем» з присвоєнням кваліфікації спеціаліста «Біофізик, викладач» та трудову книжку, що підтверджувала досвід роботи на посаді бактеріолога. ОСОБА_3 під час виконання своїх посадових обов`язків демонструвала належний рівень професійних знань та навичок, але з липня 2021 року працівники бактеріологічної лабораторії почали вносити результати бактеріологічних досліджень до спеціалізованої програми МОЗ за пакетом «Медична допомога дорослим та дітям в амбулаторних умовах (профілактика, спостереження, діагностика, лікування та медична реабілітація)», ОСОБА_3 систематично відмовлялась це робити, обґрунтовуючи таку позицію невмінням користуватись комп`ютером. На пропозицію пройти курси з комп`ютерної грамотності онлайн, або звернутись до центральної міської бібліотеки, де ці курси може пройти будь-який мешканець міста безкоштовно, ОСОБА_3 відмовилась у грубій формі, хоча керівництво давало їй на це час, оскільки з розумінням поставилась до ситуації, що склалась, адже раніше вміння користуватись комп`ютером не вимагалось. У лютому 2021 року колектив бактеріологічної лабораторії ознайомлено з наказом МОЗ України від 24 лютого 2012 року № 346 «Про внесення змін до наказу Міністерства охорони здоров`я від 28 жовтня 2002 року № 385», що затверджує перелік посад професіоналів з вищою немедичною освітою, які мають право працювати в сфері охорони здоров`я. Також додатково працівників ознайомлено з наказом МОЗ України від 26 лютого 2021 року № 366, відповідно до якого були внесені зміни до Державних кваліфікаційних характеристик працівників закладів охорони здоров`я та визначено кваліфікаційні вимоги до посад професіоналів з вищою немедичною освітою медико-лабораторної справи, які працюють в системі охорони здоров`я. Відповідно до ДХК особи, які отримали вищу освіту ІІ рівня за спеціальністю 091 «Біологія» з подальшою спеціалізацією «Бактеріологія» допущені до роботи в закладах охорони здоров`я до 01 вересня 2024 року на відповідних посадах. Після ознайомлення працівників із вищезазначеними змінами, завідувач лабораторії звернула увагу ОСОБА_3 на те, що спеціальність за якою вона має освіту, відсутня в переліку та вона не матиме права працювати з 01 вересня 2024 року. ОСОБА_3 запропоновано пройти навчання за однією з професій, що наявні у переліку МОЗ України для того, щоб продовжити роботу після вересня 2024 року, так як є можливість навчатись на заочній формі навчання та до вказаного терміну ОСОБА_3 встигне отримати необхідний кваліфікаційний ступінь. ОСОБА_3 відмовилась, зазначила що має лист МОЗ України, що дозволяє їй працювати при умові вже наявної в неї освіти, але надати такий лист ОСОБА_3 відмовилась. На зауваження, що цей документ видано більше 10 років назад (з її слів) та має лише рекомендаційний характер, відреагувала агресивно. ОСОБА_3 мала неодноразові конфлікти з керівництвом та членами колективу, відмовлялась вносити результати досліджень до спеціалізованої комп`ютерної програми. При цьому, ОСОБА_5 працює лаборантом бактеріологічної лабораторії з 2012 року, а в бактеріологічній лабораторії з 2003 року. Має освіту за спеціальністю «Бактеріологія», що є профільною за його місцем роботи. Крім того, ОСОБА_5 виконує обов`язки завідувача бактеріологічною лабораторією під час відсутності на робочому місті (тарифна відпустка, лікарняний, проходження навчання) та не раз це робив, має позитивні характеристики від керівництва лікарні. У вільний від роботи час самостійно навчився користуватись комп`ютером за допомогою безкоштовних відео-уроків на сайті Ютуб та успішно виконує роботу з внесення результатів досліджень до спеціалізованої комп`ютерної програми. Крім того, ОСОБА_5 має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

З витягу з Протоколу засідання профспілкового комітету КНП «МКЛ м. Слов`янська» № 15 від 16 вересня 2021 року видно, що у зв`язку з недостатнім фінансуванням Національною Службою Здоров`я України, відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», збільшення видатків на заробітну плату, у зв`язку з підвищенням мінімальної заробітної плати згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік», зменшення запланованої вартості медичних послуг, включених до програми державних гарантій медичного обслуговування населення згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 133 від 15 лютого 2021 року «Деякі питання реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у ІІ-ІV кварталах 2021 року», на виконання Плану заходів з реалізації Концепції реформи фінансування системи охорони здоров`я на період до 2020 року, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року № 821-р, керуючись Статутом комунального некомерційного підприємства Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» на обговорення поставлене питання про надання дозволу на розірвання трудового договору з 30 листопада 2021 року з ОСОБА_3 . З цього приводу, начальником відділу кадрів КНП «МКЛ м. Слов`янська» надано пояснення, за якими повідомлено про те, що на даний момент у штаті підприємства відсутні вакантні посади деяких категорій працівників, тому просила надати згоду на вивільнення таких працівників, в тому числі і ОСОБА_3 , згідно зі ст. 40 п. 1 КЗпП України (у зв`язку зі скороченням штату та чисельності працівників). За результатами обговорення зазначеного питання профспілковим комітетом вирішено дати згоду на звільнення працівників, які підлягають скороченню штатних посад та чисельності працівників, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно з копією витягу з наказу КНП «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» № 157-к/тр-к від 29 листопада 2021 року з особового складу, ОСОБА_3 звільнено з посади бактеріолога бактеріологічної лабораторії, 30 листопада 2021 року у зв`язку зі скороченням штату працівників, за п. 1 ст. 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку та компенсації за невикористану щорічну відпустку тривалістю 10 календарних днів. Підстава: повідомлення про скорочення штату працівників від 28 вересня 2021 року № 13 ОСОБА_3 .

Згідно з копію наведеного вище наказу, на ньому проставлений підпис ОСОБА_3 про ознайомлення з ним 30 листопада 2021 року.

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

В розумінні статті 43 Кодексу Законів про Працю України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником. Подання роботодавця має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Однак, засідання профспілкового комітету КНП СМР «МКЛ м. Слов`янська» відбулось за відсутності позивача. Крім того, рішення про звільнення ОСОБА_3 у вигляді відповідного наказу прийняте зі спливом місячного строку для ухвалення такого рішення, встановленого після надання згоди на таке звільнення профспілковою організацією.

У судовому засіданні із достовірністю встановлено, що під час наведеної вище підготовки та проведення скорочення штатної чисельності працівників КНП СМР «МКЛ м. Слов`янська», у бактеріологічній лабораторії скороченню, з-поміж інших, підлягали дві посади лікарів-бактеріологів, до числа яких потрапила і позивач ОСОБА_3 . При цьому керівництвом розглядались кандидатури на залишення на займаних посадах лікарів-бактеріологів, а саме питання щодо залишення на посаді вирішувалось відносно двох лікарів-бактеріологів: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Так, Відповідно до копії Довідки № 01/10.511 від 16 вересня 2022 року, ОСОБА_3 працювала у КНП Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» на посаді бактеріолога бактеріологічної лабораторії з 04 серпня 2014 року до 30 листопада 2021 року.

Згідно з копією аналогічної Довідки від 16 вересня 2022 року, ОСОБА_5 працює в КНП Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» з 09 липня 2003 року до 30 вересня 2012 року на посаді лаборанта бактеріологічної лабораторії, з 01 жовтня 2012 року по теперішній час на посаді бактеріолога бактеріологічної лабораторії.

При встановленні підстав для залишення на посаді, роботодавець виходив з того, що ОСОБА_5 , якого в подальшому залишено на посаді (а позивача - звільнено), має необхідну вищу освіту із відповідною спеціалізацією та має відповідний кваліфікаційний рівень, при цьому має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також володіє необхідними для виконуваної праці навиками роботи на комп`ютері.

Отже, ОСОБА_5 закінчив у 2012 році Харківський національний університет імені В.Н. Каразіна і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Біологія» та здобув кваліфікацію магістра біології, викладача, що підтверджується копією Диплома від 05 червня 2012 року.

Також, ОСОБА_5 атестувався на визначення знань та практичних навиків в атестаційній комісії при Харківській медичній академії післядипломної освіти, про що ним отримано відповідний Сертифікат спеціаліста № 535 від 22 травня 2015 року.

08 листопада 2018 року ОСОБА_5 пройдено атестацію в атестаційній комісії при Департаменті охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації, у зв`язку з чим йому видано Посвідчення про кваліфікаційну категорію № 11/3, згідно з яким ОСОБА_5 присвоєно другу кваліфікаційну категорію зі спеціальності бактеріологія.

Крім того, за копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 27 січня 2004 року Райгородоцькою селищною радою Слов`янського району Донецької області, ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_10 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Райгородок Слов`янського району Донецької області.

Відповідно до Довідки, виданої відповідачем, ОСОБА_5 бактеріолог бактеріологічної лабораторії на підставі виконавчого листа про стягнення аліментів № 6-1991 від 15 жовтня 2012 року сплачував аліменти на користь ОСОБА_11 в розмірі 1/4 частини щомісячно до повноліття дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Аліменти утримувалися з жовтня 2012 року до грудня 2021 року, включно.

З копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 15 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області вбачається, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Слов`янська Донецької області.

Тобто, на момент вирішення питання щодо залишення на займаній посаді під час проведення оптимізації штатного розпису, ОСОБА_5 дійсно мав на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Натомість, суд при вирішення спору в частині позовних вимог щодо скасування наказу про звільнення та поновлення позивача на займаній посаді, виходить із наступного.

Так, копією трудової книжки серії НОМЕР_6 , заведеної на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 підтверджено стаж позивача, що має суттєве значення для вирішення спору у даній справі, а саме:

- 10 вересня 1997 року ОСОБА_3 прийнято на посаду лікаря-лаборанта бактеріологічної лабораторії Центральної міської лікарні (наказ № 67-к від 09 вересня 1997 року);

- 01 березня 2000 року переведено лаборантом з вищою освітою бактеріологічного відділення КДЛ;

- 29 березня 2002 року звільнено за власним бажанням (наказ № 49-к від 28 березня 2002 року);

- 01 квітня 2002 року прийнято на посаду лікаря-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії бактеріологічного відділу у Психіатричній лікарні м. Слов`янськ (наказ № 35-к від 01 квітня 2002 року);

- 02 січня 2003 року Психіатричну лікарню м. Слов`янськ перейменовано на Обласну психіатричну лікарню м. Слов`янськ (наказу № 5 о/д від 02 січня 2003 року);

- 10 лютого 2006 року Обласну психіатричну лікарню м. Слов`янська перейменовано на Комунальну лікувально-профілактичну установу «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» (наказ № 54 о/д від 10 лютого 2006 року);

- 02 січня 2009 року посаду лікар-лаборант бактеріологічного відділу КДЛ перейменовано на посаду лікар-лаборант бактеріолог відділу КДЛ (наказ № 6к від 02 січня 2009 року);

- 27 жовтня 2009 року посаду лікар-лаборант бактеріолог перейменовано на лікар-бактеріолог (наказ № 140-к від 20 жовтня 2009 року);

- 10 серпня 2012 року посаду лікар-бактеріолог перейменовано на лікар-лаборант бактеріолог (запис вважається не дійсним);

- 03 серпня 2014 року звільнено за п. 5 ст. 36 КЗпП України (за переводом до КЛПЗ «Міська лікарня ім. В.І. Леніна; наказ № 68-к від 28 липня 2014 року);

- 04 серпня 2014 року прийнято на посаду бактеріолога бактеріологічної лабораторії (наказ № 103-к від 04 серпня 2014 року);

- 11 березня 2016 року КЛПЗ «Міська лікарня ім. В.І. Леніна» перейменовано на КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» на підставі рішення Слов`янської міської ради від 23 липня 2015 року № 29-LXXX-6 і Витягу з ЄДРПОУ від 11 березня 2016 року (наказ № 138 від 11 березня 2016 року);

- 16 травня 2019 року КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» реорганізовано шляхом перетворення у КНП Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» на підставі рішення Слов`янської міської ради 27-LVI-7 від 19 грудня 2018 року (наказ № 169 від 16 травня 2019 року);

- 30 листопада 2021 року звільнено у зв`язку зі скороченням штату працівників, за п. 1 ст. 40 КЗпП України (наказ № 157-к/тр-к від 29 листопада 2021 року).

Виходячи з обставин, встановлених за допомогою вищевказаної трудової книжки, слід зауважити, що загальний трудовий стаж позивача, пов`язаний із бактеріологією складає більше 24 років, при цьому безперервний стаж на посаді лікаря-бактеріолога (враховуючи звільнення з КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» шляхом переведення до КНП СМР «МКЛ м. Слов`янська») становить більше 19 років, з них більше 8 років в установі відповідача. Слід також додати, що позивач розпочала свою трудову діяльність - саме у відповідача у 1997 році.

Згідно з копією Диплому серії ЛМ № 003954 від 26 червня 1997 року, ОСОБА_3 закінчила Харківський державний університет за спеціальністю «фізика біологічних систем».

Як видно з копії Сертифікату спеціаліста № 758, ОСОБА_3 14 червня 2021 року атестувалась на визначення знань та практичних навиків в атестаційній комісії при Харківській медичній академії післядипломної освіти.

Також, ОСОБА_3 08 листопада 2018 року проходила атестацію в атестаційній комісії при Департаменті охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації і наказом № 63 їй присвоєно вищу кваліфікаційну категорію зі спеціальності бактеріологія, що підтверджується копією Посвідчення про кваліфікаційну категорію № 1/12.

Крім того, ОСОБА_3 постійно брала участь у тренінгах:

- «Організація лабораторної діагностики ТБ методом прямої мікроскопії мазка мокроти та контроль за якістю досліджень», який проводився з 10 до 13 липня 2012 року Донецькою обласною громадською організацією «Зупинимо туберкульоз»;

- «Бактеріологічна діагностика туберкульозу із застосуванням щільних середовищ. Контроль якості досліджень», який проводився з 24 до 28 березня 2014 року Державною службою України з питань протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та інших соціально небезпечних захворювань;

- «Інфекційний контроль у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії», що проводився 24 травня 2021 року ТОВ «МЦФЕР Україна»;

- «Імунопрофілактика імуноскомпроментованих осіб», який проводився 07 квітня 2021 року ГО «Всеукраїнська асоціація дитячої імунології»;

- «Менінгококова інфекція і вакцинація: «Червоні прапорці» для сімейних лікарів», що проводився 20 лютого 2021 року ГО «Академія сімейної медицини України»;

- «Патогенетичні маркери і критерії діагностики порушень системи гемостазу при НКІ COVID-19»

Міністерство охорони здоров`я України своїм листом за вих. № 11.02-7/21 від 12 жовтня 2010 року на адресу Головного управління охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації фактично дозволило продовжити ОСОБА_3 роботу на посаді лікаря-бактеріолога після проходження курсів спеціалізації з цієї спеціальності і отримання сертифіката лікаря-спеціаліста.

Відповідно до копії Архівної довідки № 01-28/51, виданої 5 березня 2021 року Харківською медичною академією післядипломної освіти, ОСОБА_3 навчалась у Харківській медичній академії післядипломної освіти на циклі спеціалізації № 0999 «Бактеріологія» з 07 лютого 2011 року до 14 червня 2011 року, екзамен здала з оцінкою «відмінно». Рішення атестаційної комісії по результатам заключного іспиту ОСОБА_3 присвоєно звання «лікар-спеціаліст» за фахом «Бактеріологія».

Таким чином, твердження представника відповідача, що освіта позивача не відповідає займаній нею посаді, не ґрунтуються на фактичних даних, встановлених у судовому засіданні та, які були в розпорядженні керівництва установи відповідача на момент вирішення відповідного питання щодо звільнення ОСОБА_3 у зв`язку зі скороченням штату.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 588 від 12 серпня 2019 року «Про атестацію професіоналів з вищою немедичною освітою, які працюють в системі охорони здоров`я», затверджено номенклатуру спеціальностей професіоналів з вищою немедичною освітою, які працюють в системі охорони здоров`я. Даним наказом передбачено, що професіонали з вищою немедичною освітою працюють у закладах охорони здоров`я на посадах бактеріологів, біологів генетичної лабораторії, біологів імунологічної лабораторії, біологів, біохіміків клінічної лабораторії, біологів санітарно-гігієнічної лабораторії, біологів лабораторних центрів, ентомологів, зоологів, мікробіологів.

Вищезазначеним Наказом МОЗ також затверджено «Положення про атестацію професіоналів з вищою немедичною освітою, які працюють в системі охорони здоров`я. Пунктом 2.4 розділу ІІ Положення визначено, що професіоналом (в тому числі) бактеріологом однієї з спеціальностей, що затверджена номенклатурою спеціальностей, може бути особою з повною вищою немедичною освітою за спеціальностями: біологія, генетика, мікробіологія-вірусологія, біохімія, хімія, зоологія, ентомологія, яка пройшла курси спеціалізації, має сертифікат спеціаліста та необхідну теоретичну і практичну підготовку з відповідних спеціальностей. Професіонали з вищою немедичною освітою, які до набрання чинності вищезгаданим наказом зараховані на лікарські посади в закладах охорони здоров`я, зберігають право на подальшу роботу на лікарських посадах тих же найменувань.

Міністерство охорони здоров`я своїм листом № 11.2-08/4734/2-22 від 17 лютого 2022 року на адресу Обласного комітету Донецької обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я, повідомило останньому, що за результатами розгляду документів ОСОБА_3 , яка закінчила у 1997 році Харківський державний університет за спеціальністю «Фізика біологічних систем», у 2010 році отримала дозвіл від МОЗ на продовження обіймання посади лікаря-бактеріолога, у 2011 році пройшла курси спеціалізації та отримала сертифікат спеціаліста за спеціальністю «Бактеріологія», має стаж роботи на посаді бактеріолога, у 2018 році пройшла атестацію на присвоєння вищої кваліфікаційної категорії зі спеціальності «Бактеріологія», можна вважати, що вона має право на обіймання посади бактеріолога.

Разом з тим, зазначено, що відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом МОЗ України від 29 березня 2002 року № 117, організація з добору, розстановки та використання медичних кадрів відноситься до компетенції керівників закладів охорони здоров`я.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Отже, зважаючи на присвоєння ОСОБА_3 вищої кваліфікаційної категорії за спеціалізацією «Бактеріологія», в порівнянні з другою кваліфікаційною категорією присвоєною ОСОБА_5 , а також спираючись на фактичні дані описані вище, суд приходить до висновку, що позивач має більш високу кваліфікацію за ОСОБА_5 , у зв`язку з чим позовні вимоги в частині скасування наказу про звільнення ОСОБА_3 та поновленні її на займані посаді, підлягають задоволенню.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 32 Постанови № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадку стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням… - він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до п.2 Постанови КМУ № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 р., середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_3 від 07 грудня 2021 року та розрахунковим листом позивача за листопад 2021 року, заробітна плата ОСОБА_3 склала: жовтень 2021 року - 10323,98 гривень, листопад 2021 року - 25059,74 гривень.

Згідно додатку до листа Міністерства соціальної політики України від 12 серпня 2020 року № 3501-06/219 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік» кількість робочих днів у жовтні 2021 року при п`ятиденному робочому тижні з двома вихідними днями у суботу та неділю становить 20 днів, у листопаді - 22 дні. Отже, середньоденна заробітна плата позивача становить 842,47 грн. з розрахунку: (10323,98 гривень + 25059,74 гривень) : (20 днів + 22 дні) = 35383,72 гривні : 42 дні = 842,47 гривень.

Відповідно до п.8 Постанови КМУ № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати " від 08.02.1995 р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Кількість робочих днів у грудні 2021 року відповідно до листа Міністерства розвитку, економіки, торгівлі та сільського господарства України від 12.08.2020 року № 3501-06/219, становить 22 дні.

Згідно з листом Міністерства економіки України від 19 серпня 2021 року «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2022 рік» кількість робочих днів при п`ятиденному робочому тижні з двома вихідними днями у суботу та неділю становить: у 2022 року - 249 днів.

Крім того, з урахуванням положень Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», кількість робочих днів у січні 2023 року - 22 дні, у лютому 2023 року - 20 днів, у березні 2023 року - 23 дні, а в квітні 2023 року (до моменту ухвалення рішення у даній справі) - 8 днів.

Загальна кількість робочих днів, яка підлягає оплаті середнім заробітком за час вимушеного прогулу становить 344 дні.

Отже, загальна сума середнього заробітку, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 289809,68 гривень, з розрахунку 842,47 гривень (середньоденна заробітна плата позивача) х 344 дні.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону (стаття 237-1 КЗпП України) містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із статтею 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (статті 3, 4, 11, 31 ЦПК України 2004 року).

КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин.

Отже, компенсація завданої моральної шкоди не охоплюється самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом стягнення середньомісячного заробітку за затримку розрахунку при звільненні, а має самостійне юридичне значення.

За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, в даному випадку затримку у виплаті середньомісячного заробітку при звільненні, відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 25 квітня 2012 року у справі № 6-23цс12.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, щодо обґрунтованості вимог ОСОБА_3 про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 25000,00 грн.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір за дві вимоги майнового характеру (із застосуванням коефіцієнту 0,8 у зв`язку з уточненням позовних вимог шляхом звернення до суду в електронній формі), а саме : 793,92 грн. за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 793,92 грн. за вимогу про стягнення моральної шкоди.

Судом задоволена вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у повному обсязі, вимога про стягнення моральної шкоди задоволена частково, у розмірі 50% від розміру заявленого відшкодування. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1190,88 грн.(з розрахунку 793,92 грн + 396,96 грн.)

Крім того, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду із позовною вимогою щодо поновлення на роботі, а отже судовий збір в даному випадку підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Відповідно до п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника;

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 128, 131, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 4, 5-1, 36, 40, 83, 116, 139, 147, 148, 149, 235, 237-1 КЗпП України, Законом України "Про оплату праці", Законом України "Про судовий збір", суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Комунального некомерційного підприємства Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська», третя особа, що не заявляє позовних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_4 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Скасувати наказ №157-к/тр-к від 29.11.2021 року в частині звільнення ОСОБА_3 з посади бактеріолога бактеріологічної лабораторії Комунального некомерційного підприємства

Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» у зв`язку з скороченням штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_3 на посаді бактеріолога бактеріологічної лабораторії Комунального некомерційного підприємства Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська».

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська», , розташованого за адресою: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Шевченко, буд. № 40, на користь ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 289809 (двісті вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`ять) грн. 68 коп. з урахуванням обов`язкових податків та зборів та моральну шкоду у сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська», , розташованого за адресою: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Шевченко, буд. № 40, на користь ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн. 88 коп.

Стягнути Комунального некомерційного підприємства Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська», , розташованого за адресою: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Шевченко, буд. № 40, судовий збір на користь держави у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць.

Повний текст рішення виготовлений 14 квітня 2023 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко