Справа № 676/2388/22
Номер провадження 2/676/390/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючої судді - Шевцової Л.М.

з участю секретаря судового засідання Сопрун С.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу № 676/2388/22 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення, зобов`язання не чинити перешкод у користуванні житлом та стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

У С Т А Н О В И В :

30.05.2022 року, позивачка ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_5 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про вселення та зобов`язання не чинити перешкод у користуванні житлом.

Ухвалою суду від 21.09.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

03.01.2023 року ОСОБА_1 подала заяву в порядку зміни предмета позову.

Ухвалою суду від 24.01.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 вказує, що з вересня 2011 року по листопад 2021 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною з інвалідністю. В період шлюбу за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1 . Вони з сином з квітня 2013 року зареєстровані в спірній квартирі і проживали до вересня 2021 року. Сумісне життя з відповідачем було нестерпним, він зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки, а у вересні 2021 року будучи в агресивному стані, вигнав її з сином з квартири. Коли через декілька днів повернулись з дитиною додому, то зайти в квартиру не змогли, так як ОСОБА_3 змінив замок на вхідних дверях. З того часу не пускає в квартиру, говорить, що квартира належить тільки йому, а вона з дитиною вимушена винаймати тимчасове житло. В подальшому відповідач перейшов проживати до своєї матері, а їх квартиру орендує переміщеним особам, за що отримує 8000 грн. орендної плати. Такими неправомірними діями відповідач завдав їм з сином і моральну шкоду, змусив проходити через психологічне знущання з його сторони, тому моральну шкоду оцінює у 100 000 грн.

Представник позивачки ОСОБА_2 , яка діє за нотаріально посвідченою довіреністю Повознікової Д.В. від 18.05.2022 року в судовому засіданні підтримала вимоги позивачки і просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 , яка представляє інтереси на підставі ордера ВХ № 1040490 від 10.02.2023 року, в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що спірна квартира вільна, ніхто в ній не проживає, ключі від вхідних дверей є у позивачки та ріелтора, яка займається її продажем. ОСОБА_1 має можливість безперешкодно вселитися в квартиру разом з дитиною. Щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, то позивачкою не надано доказів, про отримання відповідачем орендної плати, та завданої їй моральної шкоди. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони 17.09.2011 року по 22.11.2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду по справі № 676/5471/21.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною з інвалідністю по зору, що зазначено в копії пенсійного посвідчення Серії НОМЕР_1 , виданого 20.08.2019 року.

З копії договору купівлі-продажу квартири ,посвідченого приватним нотаріусом Камянець-Подільського міського нотаріального округу Біллером М.Ю. від 19.03.2013 року, реєстровий № 156, вбачається, що ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1 .

Дана квартира є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана в період шлюбу за спільні кошти.

Позивачка вказує, що в спірній квартирі зареєстровані вона, ОСОБА_3 та їх неповнолітній син ОСОБА_5 . Сумісне життя з відповідачем було нестерпним, він зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки, у вересні 2021 року будучи в агресивному стані вигнав ОСОБА_1 з сином з квартири, що підтверджується копіями: листа начальника Камянець-Подільського районного управління поліції № К-116 а/з від 20.11.2022 рок; довідок про результати перевірки за зверненням ОСОБА_1 від 10.12.2021 року, 22.04.2022 року та 04.06.2022 року; протоколів прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 05.12.2021 року, 08.04.2022 року та 21.05.2022 року; пояснення ОСОБА_1 від 05.12.2021 року, 21.04.2022 року; листа № 3987/121/108/2022 від 09.06.2022 року начальника Камянець-Подільського районного управління поліції; пояснення ОСОБА_8 від 13.04.2022 року та ОСОБА_3 від 21.04.2022 року;іншими матеріалами справи.

Крім того позивачка вказує, що коли через декілька днів повернулись з дитиною додому, то зайти в квартиру не змогли, так як ОСОБА_3 змінив замок на вхідних дверях. З того часу не пускає в квартиру, говорить, що квартира належить тільки йому, а вона з дитиною вимушена винаймати тимчасове житло.

В подальшому відповідач перейшов проживати до своєї матері, а їх квартиру здає в оренду переміщеним особам, за що отримує 8000 грн. орендної плати, що підтверджується копією договору оренди житлового приміщення від 04.04.2022 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Оскільки квартира здавалася на два місяці,просить стягнути із відповідача половину отриманих від здачі в оренду житла коштів в розмірі- 8000 грн/ 4000грн+4000 грн/.

ОСОБА_1 та її представник- ОСОБА_2 також вказують, що неправомірними діями відповідач завдав їй з сином моральну шкоду, змусив проходити через психологічне знущання з його сторони, тому моральну шкоду оцінює у 100 000 грн.

Відповідно до вимог ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком /квартирою/,крім випадків,установлених законодавством України.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина на житло.Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі статтею Першої протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно,набуте подружжям за час шлюбу,є їхньою спільною сумісною власністю,якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.60 СК України,майно,набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,що один з них не мав з поважної причини/навчання,ведення домашнього господарства,догляд за дітьми,хвороба,тощо/ самостійного заробітку/доходу/.

Вважається,що кожна річ,набута за час шлюбу,крім речей індивідуального користування,є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння,користування і розпорядженням майном,що належить їм на праві спільної сумісної власності,якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно до ч.1 ст.65 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно,набуте за час шлюбу.

Розпорядження майном,що є об`єктом права спільної сумісної власності,після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою відповідно до Цивільного кодексу України.

Так як ОСОБА_3 не впускав позивачку в квартиру,вона вимушена була винаймати житло,а він отримував від здачі квартири дохід,а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 8000 гр. за здачу в оренду належної їм на праві спільної сумісної власності квартири.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна,що є у спільній сумісній власності,володіють і користуються ним спільно,якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Відповідно до ст.176 СК України батьки зобов`язані передати у користування дитини майно,яке має забезпечити її виховання та розвиток.

Права батьків та дітей на користування житлом,яке є власністю когось із них,встановлюється законом.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної/немайнової /шкоди.

В зв`язку із тим,що позивач разом із сином-інвалідом протягом тривалого часу не змогли потрапити в їх житло,а відповідач в присутності дитини не впускав їх,суд вважає,що такими діями була завдана моральна шкода дитині,яка підлягає стягненню із відповідача в розмірі-5000 грн.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод.

Керуючись ст. 268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , та її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартиру АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , не чинити перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , та її малолітньому сину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у користуванні квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , матеріальну шкоду в розмірі- 8 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду в розмірі -5000,00 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його

проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17 квітня 2023 року.

Суддя міськрайсуду Шевцова Л.М.