РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1045/23

№ 2-о/183/111/23

12 квітня 2023 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року заявник звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року і по теперішній час, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви заявник посилалася на те, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Новомосковську Дніпропетровської області. З дитинства проживав у с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, де навчався у школі до 1969 року, закінчив 6 класів. З 1970 року розпочав свою трудову діяльність, яка підтверджується відповідними записами в трудовій книжці НОМЕР_1 . У 1977 році заявник одружився з ОСОБА_2 , з якою прожив до 2007 року і розлучився, має двох дітей. Все життя він жив з паспортом зразка СРСР, ніколи не виїжджав за межі України. Після проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року, паспорт зразка СРСР на паспорт громадянина України не обмінював. В липні 2022 року заявник втратив паспорт зразка СPCP. Звернувшись до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, з метою отримання паспорта громадянина України, йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Так, на сьогоднішній день заявник має бажання отримати паспорт громадянина України, здобути громадянство України, однак, не дивлячись, на те, що з народження проживав на території України, без документів, не має можливості реалізувати дане право. У зв`язку з чим, заявник враховуючи, що станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року він проживав на території України, посилаючись на положення Закону України "Про громадянство України", просить задовольнити його заяву.

Ухвалою судді від 01 лютого 2023 року провадження по справі відкрито, призначено розгляд справи за правилами окремого провадження.

24 лютого 2023 року заінтересованою особою ГУ ДМС України в Дніпропетровській області суду подано письмові пояснення, у яких зазначено, що 21.10.2022 ОСОБА_1 звернувся на адресу Відділу із письмовою заявою про перевірку належності чи неналежності до громадянства України, у зв`язку із втратою паспорта громадянина колишнього СРСР. Проведеною перевіркою належність до громадянства України заявника не підтверджено, на теперішній час особу ОСОБА_1 не встановлено, рекомендовано останньому звернутися до суду для встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або юридичного факту постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судовому засіданні підтримав подані письмові пояснення на заяву, не заперечував проти задоволення заяви.

Суд, вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши надані ними докази, встановив наступні фактичні обставини.

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.14) ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька: ОСОБА_4 , українець; відомості про матір: ОСОБА_5 , українка; актовий запис про народження №617 від 13 грудня 1956 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Судом установлено, що 21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із письмовою заявою про встановлення належності чи неналежності до громадянства України, у зв`язку з втратою паспорта громадянина колишнього СРСР.

Проведеною перевіркою належність до громадянства України ОСОБА_1 не підтверджено. Згідно з наданими особистими відомостями заявника, він був документований паспортом громадянина колишнього СРСР, зразка 1974 року. У зв`язку з тим, що він не документований паспортом громадянина України, та паспорт колишнього СРСР, оформлений на його ім`я втрачений, заявникові відмовлено у документуванні паспортом громадянина України та рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або юридичного факту проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року (а.с. 8-9).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Згідно з п.п. а) пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 30 травня 2012 року № 367/2012) (далі - Порядок) встановлення належності до громадянства України стосується: громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року

Відповідно до п. 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Згідно з п. 9 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Таким чином, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності зазначеним Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року), який дасть право відповідним органам вирішувати питання про надання громадянства України і встановлення такого факту породжує для заявника право на набуття громадянства України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом установлено, що метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року заявник зазначив оформлення громадянства України та отримання паспорта громадянина України.

Як пояснив у судовому засіданні заявник ОСОБА_1 станом на 24.08.1991 та 13.11.1991 він проживав у м.Новомосковську Дніпропетровської області, був працевлаштований.

Зазначені обставини знайшли своє підтвердження дослідженими судом у цій справі письмовими доказами, а саме: згідно довідки виконавчого комітету Новомосковської міської ради станом на 13.11.1991 та 24.08.1991 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначені відомості відповідають даним поквартирної картки.

З копії трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 20.10.1975 на ім`я (мовою оригіналу) « ОСОБА_6 » вбачається, що останній у періоди з: 27.06.1991 по 16.09.1991 та з 11.11.1991 по 14.06.1992 працював на посаді двірника у я/с №14 «Ручеек» (а.с.11 зворот).

З огляду на фактичні обставини справи, суд приходить до переконання, що матеріали справи містять належні та допустимі докази, які в сукупності свідчать про постійне (безперервне) проживання заявника на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) та набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення у цій частині заявлених ОСОБА_1 вимог.

Факт проживання на території України на теперішній час та конкретна адреса реєстрації не мають юридичного значення, оскільки не впливають на можливість документування паспортом громадянина України. Крім того, згідно довідки виконавчого комітету Новомосковської міської ради заявник мав дві адреси зареєстрованого місця проживання, а тому у цій частині заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 141, 142, 259, 263-265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року постійно проживав на території України.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , РНОКПП відсутній, адреса: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області в особі Новомосковського відділу, , адреса: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул.Шевченка,39

Повне судове рішення складено і підписано 17 квітня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.