Провадження № 2/204/896/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

05 квітня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючої судді Чудопалової С.В. заучастю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє представник Малькевич Євген Анатолійович (адреса знаходження: АДРЕСА_2 ) до Державного підприємства Вугільна Компанія «Краснолиманська» (місцезнаходження: 85310, Донецька обл., місто Родинське, вул. Перемоги б. 9, ) про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 звернувся до Державного підприємства Вугільна Компанія «Краснолиманська» про відшкодування моральної шкоди завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він тривалий час знаходився у трудових відносинах з ДП ВК «Краснолиманська» та за час роботи на даному підприємстві отримав професійні захворювання, які обумовлені умовами, в яких він працював. На підтвердження своїх доводів позивачем надано довідку МСЕК, згідно якої йому з 27.01.22 встановлено сукупний ступінь втрати професійної працездатності у розмірі - 65% та третя група інвалідності.Нещасний випадок, в результаті якого позивач отримав трудове каліцтво, стався з ним 25.07.2016 за наслідками якого він отримав травму:косо-спіральний перелом н/з лівої в/гомілкової кістки з незначним зміщенням. Позивач вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я та йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що його турбує фізичний біль, погане самопочуття, порушення душевної рівноваги.На підставі наведеного просив суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, 241200,00 грн. Ухвалою суду 09.12.2022 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду 23.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач до судового засідання не з`явився, розгляд спраи просив проводити без його участі. Представник відповідача ДП ВК «Краснолиманська» надав до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, а позивачем свідомо було прийняті запропоновані йому умови праці. Крім того, позивач усвідомлюючи ризик виникнення професійного захворювання, умисно тривалий час не повідомляв адміністрацію відповідача про необхідність переведення його на іншу менш шкідливу роботу або менш важку працю у зв`язку з погіршенням стану свого здоров`я. При цьому відповідач також зазначив, що позивач за весь період на підприємстві, жодного разу не заявляв про порушення зі сторони відповідача умов його праці. Жодних протиправних дій у відношенні позивача, які б знаходились у причинному зв`язку із профзахворюванням відповідач не вчиняв. Розгляд справи просив проводити без їх участі. Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами статті 46 Конституції України (254к/96-ВР) закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 17.07.1992 по 17.09.2014 та з 02.12.2014 по 23.08.2017 працював у відповідача на різних посадах, майже 25 років, що підтверджується копією трудової книжки (а.с8-10). Згідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 02.06.21, затвердженого 14.02.2022 начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, Касьяненко С.Є. встановлено діагноз: хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії загострення з вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромом, рецидивуючий перебіг (М54.1.7), хронічний бронхіт ІІ в фазі затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. (першого другого ст). (J 41.0). Первікоторакалгія(М 54.2).Хронічний гастрит(К.29.5), Хронічний критпогенний гепатит (К 3.9). Гіпертонічна хвороба 1ст. ст..1СН 0 ст.Ризик 3(1 10.Х) Гіперхолестеринемія (Н 52.4) Початкова катаракта обох очей (Н 26.8). Професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи на підприємствах вугільної промисловості в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, параметри яких перевищували допустимі норми (а.с.13-15). Згідно довідки МСЕК від 01.02.2022 позивачу вперше було встановлено третю групу інвалідності безстроково з 27.01.2022 та 65% втрати професійної працездатності за сукупності ( а.с.11-12). Згідно ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Приписами статті 153 Кодексу законів про працю України та статті 13 Закону України від «Про охорону праці» визначено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Статтею 237-1 Кодексу законів про працю України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Визначення моральної шкоди міститься у положеннях статті 23 ЦК України, у якій зазначено, що моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до положень статей 153, 171 Кодексу законів про працю України та статті 22 Закону України «Про охорону праці» забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці на всіх підприємствах, в установах, організаціях покладається на власника або уповноважений ним орган. Роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок. Отже, порядок установлення факту трудового каліцтва на виробництві визначено законом. Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 визнано, що зазначеними законодавчими змінами право цієї категорії громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Обґрунтовуючи вимоги про наявність факту спричинення та розміру компенсації моральної шкоди, позивач у позові, що в результаті отримання ним професійних захворювань він частково (65 %) втратив професійну працездатність та потребує додаткових зусиль до застосування. Крім того, моральну шкоду він пов`язує, з тим, що позивач протягом тривалого часу перебуває у хворобливому стані, постійно відчуває фізичний біль. У позивача змінився звичайний уклад його життя. Компенсація моральної шкоди оцінюється позивачем у розмірі 241200 грн. 00 коп. Крім того, у пункті 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рн/2004 вказано, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання. Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи безспірні обставини: факт отримання ОСОБА_1 професійного захворювання, пов`язаного із виробництвом, яке призвело до стійкої втрати професійної працездатності в загальному розмірі 65 % (встановлено при первинному огляді), необхідність лікування, суд визнає, що професійне захворювання зумовило порушення нормальних життєвих зв`язків позивача, негативно відбилися на його фізичному та психічному стані, змусило змінити спосіб життя, і таким чином, ОСОБА_1 завдано моральну шкоду. Визнаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги конкретні обставини професійних захворювань, ступінь їх тяжкості, характер та глибину пов`язаних з ними моральних і фізичних страждань, ступінь вимушеного порушення нормального укладу його життя та необхідність докладання для його організації додаткових зусиль. Крім того, внаслідок захворювання змінилися умови життя, що тягне за собою зниження життєвої активності через потребу лікування, у зв`язку з чим доводиться докладати додаткові зусилля для організації життя, профзахворювання вимагає реабілітаційних і адаптаційних заходів, у позивача змінився звичайний уклад його життя, та, виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок професійних захворювань у розмірі 90000,00 грн.з утриманням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду із даним позовом позивач судовий збір не сплачував у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі вищенаведеного, керуючись статтями ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 23, 1168 ЦК України, суд, - УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до Державного підприємства Вугільна Компанія «Краснолиманська» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з Державного підприємства Вугільна Компанія «Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 90000 (дев`яносто тисяч) гривень з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. В задоволені решти вимог відмовити. Стягнути з Державного підприємства Вугільна Компанія «Краснолиманська» , судовий збір в доход держави у розмірі 1073,60 коп. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Позивач: ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_1 . Відповідач: Державне підприємство Вугільна Компанія «Краснолиманська» (місцезнаходження: 85310, Донецька обл., місто Родинське, вул. Перемоги б. 9, ). Повний текст рішення складено 14.04.2023 .

Суддя С.В.Чудопалова