Справа № 510/2073/22
Провадження 2/510/613/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.23 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що 17.04.2022 р. між нею та відповідачами, у простій письмовій формі, було укладено договір купівлі продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , який не був посвідчений нотаріально, але було виконано усі суттєві умови договору. Згодом з`ясувалось, що відповідачі хоча і є власниками квартири, однак у встановленому законом порядку не оформили своїх спадкових прав на зазначену квартиру, тому придбане позивачем майно, було відчужено особами, які не мали на це право, але у зв`язку з тим, що позивач є добросовісним набувачем, та відсутні підстави для витребування в неї майна, передбачені ст. 388 ЦК України, вона просить задовольнити позовні вимоги.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, відповідно до позовної заяви, просила розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 , у підготовче судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій також просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 , також у підготовче судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій також просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: нотаріально не посвідчений договір купівлі продажу від 17.04.2022 р., укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про купівлю-продаж квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; акт приймання-передачі майна за договором купівлі-продажу майна від 17.04.2022р.; свідоцтво про право власності на житло від 27.08.2001р. № НОМЕР_1 , відповідно якого квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частках; технічний паспорт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; випискою з розділу ІІІ будинкової книги для прописки громадян у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; свідоцтво про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , серія НОМЕР_2 ; свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , серія НОМЕР_3 , батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ; довідка виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1789 від 14.12.2022р., відповідно якої померлий ОСОБА_4 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , серія НОМЕР_4 , батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ; свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , серія НОМЕР_5 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 ».

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 17.04.2022р. позивач домовилась із відповідачами про купівлю житлового квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же день було укладено відповідний договір купівлі-продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. Позивач передала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 гроші у сумі 85000 грн., а відповідачі передали позивачу об`єкт нерухомості, ключі від квартири.

Так як, згідно законодавства, подібні договори підлягають нотаріальному посвідченню, позивач через деякий час запропонувала відповідачам привести домовленість у відповідність до вимог закону, однак з`ясувалось, що відповідачі, хоча і є власниками квартири, однак у встановленому законом порядку не зареєстрували своїх спадкових прав на зазначену вище квартиру.

Про існування цих обставин, позивачу нічого не було відомо, оскільки перед оформленням правочину, відповідачі завірили позивача, що вони є власниками нерухомого майна та в них наявні всі правовстановлюючі документи.

Таким чином, на момент укладання договору, тобто 17.04.2022р., відповідачі не мали права відчужувати даний об`єкт нерухомості, тому придбане позивачем майно було відчужено особами, які не мала на це право.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду докази в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом з тим, між сторонами була досягнута взаємозгода відносно всіх істотних умов договору, оскільки позивач передала продавцям обумовлену суму коштів, а продавці передали позивачу нерухоме майно та ключі від нього.

Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідачам передані гроші у сумі 85000 грн., а позивачу об`єкт нерухомості. Відповідачі жодного разу не висували вимоги щодо повернення об`єкту нерухомості, не заперечували проти визнання права власності за позивачем, про що свідчить їх заява, яка знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

На підставі ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Частиною 1 ст. 397 ЦК України, передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Згідно ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Так, позивач набула право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 330 ЦК України, як добросовісний набувач, придбавши її у відповідачів, які фактично не мали права її відчужувати на той період, оскільки не зареєструвала належним чином своїх спадкових прав у передбаченому законом порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачем, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем, як за добросовісним набувачем, право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідачів.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 50, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 328, 330, 388, 397 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін