Справа №278/3040/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Зосименка О.М.,

при секретарі с/з Стелюті М.С.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 ,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Житомирської міської ради, про видачу обмежувального припису,

установив:

Заявник звернулась до Богунського районного суду м. Житомира з заявою про видачу обмежувального припису в якій просить суд: обмежити спілкування ОСОБА_5 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в межах, встановлених судовим рішенням, яке вступило в законну силу, про встановлення порядку спілкування ОСОБА_5 з дитиною ОСОБА_6 ; заборонити ОСОБА_5 наближатися на відстань 10 км до місця проживання (перебування) заявника та її доньки; заборонити ОСОБА_5 особисто і через третіх осіб розшукувати заявника та її доньку, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними. Аналогічні заборони заявник просить встановити до своєї матері ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог, заявник вказала, що її бабуся та її мати вчиняють щодо неї та її малолітньої доньки психологічне домашнє насильство, зокрема, 01.06.2023р. ОСОБА_5 з`явилася за місцем проживання заявниці, вимагала розмови з нею, кидала каміння, дитина перелякалася. 01.06.2023р. чоловік заявника ОСОБА_7 подав заяву до поліції про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 . Наступного дня мати заявника ОСОБА_2 подала заяву до поліції про вчинення кримінального правопорушення її зятем ОСОБА_7 . Безпідставним зверненням до поліції ОСОБА_2 вчинила щодо заявниці та її дитини психологічне домашнє насильство. На початку березня 2022 року за місцем проживання заявниці під час повітряної тривоги між заявницею, її матір`ю, та бабусею в присутності чоловіка відбувся словесний конфлікт. Одночасно ОСОБА_8 до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області подавалися заяви про насилля, до Служби у справах дітей - про неналежне виконання заявником батьківських обов`язків.

19.06.2022р. відбулася зустріч між заявницею, її матір`ю, та бабусею в присутності чоловіка, яка закінчилвсь сваркою. 05.07.2022 ОСОБА_9 повідомила по телефону поліцію про здійснення ОСОБА_10 кримінального правопорушення відносно заявниці та її дитини. В серпні 2022 року ОСОБА_5 подала до Житомирського районного суду позовну заяву про встановлення порядку її побачень з правнучкою ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_2 без участі батьків дитини.

Наразі справа знаходиться в суді апеляційної інстанції. Витрати заявниці на адвоката вказують, на її думку, про вчинення щодо неї економічного насильства. Оскільки протиправна, агрессивна та неадекватна поведінка ОСОБА_5 . ОСОБА_2 продовжується до теперішнього часу і загрожує фізичному та психологічному здоров`ю заявниці та її доньці, виникає збхідність застосувати до них обмежувальний припис.

В останнє судове засідання заявник не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Представник заявника вимоги підтримав про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , а в частині вимог щодо померлої особи, вказав про закриття провадження. Передставник Служби у справах дітей Житомирської міської ради в останнє судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у її відсутність

ОСОБА_11 в судовому засіданні заперечила щодо заявлених вимог, вказала на наявність конфліктів між донькою і зятем, зокрема і тому, що їй перешкоджають побаченню з онукою.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку,

Як вбачається з заяви ОСОБА_5 була бабусею ОСОБА_3 та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, у зв`язку з чим суд здійснює розгляд заяви в частині вимог заявниці щодо видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , а в частині вимог щодо померлої особи закриває провадження.

Як вбачається з висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування, щодо визначення ОСОБА_5 та ОСОБА_2 способу участі у вихованні та спілкуванні із дитиною ОСОБА_4 , затвердженого рішенням Житомирської мвської ради №223 від 01.03.2023р., встановлено наступний спосіб участі у вихованні і спілкуванні із дитиною, яка є їх правнучкою та онукою, перша неділя місяця з 10:00 до 12:00 години на нейтральній території у присутності матері дитини, за згодою між батьками, прабабою та бабою може бути визначений додатковий порядок побачень з дитиною.

Як вбачається з ухвали Житомирського апеляційного суду від 06.06.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_7 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 23.03.2023р. у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , треті особи ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Житомирської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою правнучкою.

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.06.2023р. ОСОБА_7 повідомив про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення щодо належного йому майна. Крім того, згідно листа Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 22.06.2023р. вбачається, що звернення ОСОБА_2 щодо неправомірних дій ОСОБА_7 зареєстровано, та проведено перевірку. 19.06.2023р. ОСОБА_12 звернулася до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області із заявою про винесення термінового заборонного припису щодо ОСОБА_5 ОСОБА_2 строком на десять діб.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка є матір`ю чоловіка заявниці пояснила, що з 2014 року не спілкується із ОСОБА_2 , із-за її поведінки, діти потерпають від її психологічного тиску, наразі проживають від неї окремо. Проте, остання вчиняє конфлікти, що негативно впливає на її дітей та онуку, безпідставно звертається до поліції, Служби у справах дітей.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 350-2 Цивільного процесуального кодексу України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису підлягає встановленню, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Разом з тим, встановивши наявність неприязних відносин між донькою та матір`ю, як і між свекрухою та зятем, і їх звернень до органів поліції, Служби у справах дітей та внесення відомостей про кримінальні провадження до ЄРДР, суд вважає, що встановлені обставини не підтверджують факт вчинення особою домашнього насильства, а відкриття кримінального провадження або наявність заяви про вчинене кримінальне правопорушення не є доказом вини особи у вчиненні кримінального правопорушення. Наявність триваючого конфлікту, зокрема, щодо участі ОСОБА_2 в житті онуки є самостійним питанням, яке потребує вирішення за участі Служби у справах дітей з врахуванням інтересів дитини.

На переконання суду, ОСОБА_3 не надала беззаперечних доказів (докази притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, висновок експертного дослідження щодо ознак психотравмування дитини, адміністративний протокол, терміновий заборонний припис) на підтвердження вчинення її матір`ю ОСОБА_2 постійного та безперервного домашнього насильства, економічного насильства та фізичного у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відносно неї та доньки заявниці, а також ризиків настання насильства у майбутньому, що є необхідною умовою для застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому суд відмовляє у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 264, 265, 350-4, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд

ухвалив:

Закрити провадження в частині вимог про видачу обмежувального припису щодо до померлої ОСОБА_5 .

У задоволенні заяви про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 06.07.2023 року.

Суддя О.М. Зосименко