Провадження № 2/522/2502/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням - судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Купцова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (бабуся позивача). Відповідач у справі ОСОБА_2 є дочкою померлої. Після смерті бабусі залишилася спадщина у вигляді частки квартири АДРЕСА_1 . Після смерті бабусі, позивач не зверталася до нотаріуса із метою прийняття спадщини, оскільки, не знала, що на її ім`я було складено заповіт, а вона є спадкоємицею лише п`ятої черги. У вересні позивач дізналася від матері, що 08 червня 1999 року ОСОБА_3 було складено заповіт на її ім`я, яким вона заповіла частку квартири на ім`я онучки. Однак, шестимісячний строк позивачем уже був пропущений. Лише 21.09.2022 року, позивач звернулася до нотаріуса, де було заведено спадкові справу №523/2022, нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса було відмовлено позивачу у видачі спадщини. Таким чином, позивач вимушена вирішувати дане правове питання у судовому порядку.

Ухвалою від 12 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

14 листопада 2022 року від Відповідача до суду надійшла заява про визнання позову.

Ухвалою від 21 листопада 2022 року було витребувано з Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса належним чином засвідчену копію спадкової справи № 523с/2022 до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 грудня 2022 року з Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса до суду на виконання ухвали суду надійшли витребувані документи.

В судове засідання 11 квітня 2023 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що 08 червня 1999 року ОСОБА_3 було складено заповіт на ім`я ОСОБА_1 , яким вона заповіла їй частку квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 10 квітня 2021 року.

Згідно свідоцтва про народження від 25 листопада 1969 року ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження від 21 вересня 2022 року матір`ю ОСОБА_1 записана ОСОБА_2 .

21.09.2022 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса, де було заведено спадкові справу №523/2022, згідно витягу від 21.09.2022 року.

Згідно листа від 27.09.2022 року, нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса було відмовлено позивачу у видачі спадщини, оскільки ОСОБА_1 пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Частка квартири АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 07.06.1999 року.

Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , як на підставу своїх порушених прав, зазначала, що строк для подання заяви про прийняття нею спадщини пропущений з поважної причини, так як вона не була обізнана про наявність заповіту, складеного на її ім`я, а тому не звернулася до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 сплинув 09.10.2021 року, а до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 звернулася 21.09.22 року.

Суд враховує пояснення позивача про те, що про наявність заповіту їй стало відомо після закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Будь-яких доказів того, що позивач була обізнана про наявність заповіту, матеріали справи не містять.

Суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , оскільки вона не проживала з останньою, про існування заповіту дізналась вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (частина друга статті 1223 ЦК України).

Про свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 28 травня 2021 року у справі N 688/106/20, від 17.12.21 р. у справі № 315/368/19.

У зв`язку з вищевикладеним, з врахування того, що Відповідач визнав позовну вимоги, необізнаність позивача про наявність заповіту спадкодавця, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини та визначити ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення підписано та складено 18 квітня 2023 року.

Суддя Чернявська Л.М.