Провадження № 2/761/6861/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним та договору іпотеки недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2023 року представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є визнання договору позики неукладеним та договору іпотеки недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як свідчать матеріали заяви, предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є визнання договору позики неукладеним та визнання договору іпотеки, яким забезпечено виконання зобов`язань за договором позики недійсним, предметом якого є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, якщо суддя вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, передає справу на розгляд іншому суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, передача справи на розгляд іншому суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

За таких обставин, враховуючи місцезнаходження спірного нерухомого майна, дана справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва, матеріали позовної звяви мають бути переданідо Києво-Святошинского районного суду Киевскої області .

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 4, 30, 31, 32, 187 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним та договору іпотеки недійсним та заяву про про забезпечення позову шляхом заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії, спрямовані на набуття права власності на предмет іпотеки та на продаж предмета іпотеки квартири АДРЕСА_1 передати для розгляду за підсудністю до Києво-Святошинского районного суду Киевскої області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали складено 12 квітня 2023 року.

Суддя: