Справа № 342/639/19
Провадження № 2/342/2/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдича Р.М.

з участю: секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2005 року, який розірваний 25 березня 2019 року рішенням Городенківського районного суду. За час спільного проживання працювали на різних роботах та все набуте майно придбали спільними коштами, працею та зусиллями, зокрема, житловий будинок по АДРЕСА_1 , придбаний у жителя с. Росохач ОСОБА_3 , проте оформлений як договір дарування; автомобіль легковий, седан ВАЗ 2107, 1999 року випуску, червоно кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , придбаний за 4000 доларів США на підставі довіреності від 03.08.2008 року у жителя с. Ясень Рожнятівського району Івано-Франківської області ОСОБА_4 . В подальшому відповідач переоформив право власності на себе; причіп легковий В марки ПГМФ 8302, 2009 року випуску, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , придбаний у спеціалізованому магазині у м. Снятині за 6000 гривень; трактор ХТЗ-3510-03, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , двигун № НОМЕР_6 та напівпричіп до нього, придбані 16.07.2013 року у селянському фермерському господарстві «Оберіг» в с. Плоске Балтського району Одеської області; косарка до трактора (роторна), виробництво Польщі, придбана у 2014 році на базарі в с. Заболотів Снятинського району за 1000 доларів США; 12 000 штук потовщеної будівельної цегли, придбаної 28.11.2011 року; 13,08 куб.м будівельної деревини: дошки, брус, придбаної відповідно до накладних №8 від 20.04.2011 року, №8 від 26.04.2012 року, №12 від 25.03.2014 року; 8 шиферних плит стандартного розміру; предмети домашнього вжитку: меблевий гарнітур диван та два крісла, меблевий гарнітур стінка, довжиною 4 м, кухонний гарнітур, розкладний дитячий диван, ліжко двоспальне, холодильник, бетономішалка, пульверизатор, інструменти для майстрування.

На даний час виникла необхідність вирішити питання розподілу житлового будинку та спільно нажитого майна, оскільки збереження сім`ї неможливо. Прожили у шлюбі 14 років. За цей час позивач працювала бухгалтером у АФ «Прикарпаття», перебувала на обліку в центрі зайнятості, пізніше працевлаштувалась у ПСФГ «Таїр». Після народження дітей перебувала у відпустці по догляду за дітьми та отримувала допомогу: у 2010 році 12 000 гривень, у 2012 році 56 000 гривень. Крім того, у господарстві постійно утримували сільськогосподарських тварин для продажу. Всі зароблені кошти вкладали у придбання вищевказаного майна. Крім цього, позивачка дбала про дітей, утримувала будинок у належному стані, проводила косметичний ремонт, обробляла город, доглядала свійських тварин. Також допомогу надавали батьки позивачки: грошовими коштами, допомагали у обробітку землі та заготівлі кормів для худоби, купували одяг для дітей. Тому позивачка вважає, що має право на половину майна, яке нажили за час спільного проживання.

Щодо житлового господарства по АДРЕСА_1 , воно належить сторонам на праві спільної часткової власності по 1/2 кожному. Після припинення шлюбу між сторонами подальше спільне проживання у житловому будинку стане неможливим, а тому пропонує виділити їй у власність житлову кімнату, позначену у технічному паспорті номером 1-2 площею 19,4 кв.м, половину коридору (№1-1), площею 7,1 кв.м, літню кухню (літери Н,О), комори (літера Б,Г фактично це стайня), стодолу (літера В); виділити у власність відповідачу житлову кімнату, позначену у технічному паспорті номером 1-3, площею 7,4 кв.м, житлову кімнату №1-4, площею 23,2 кв.м, половину коридору (№1-1), площею 7,1 кв.м, комори (літери З,Л,М фактично це майстерня), навіс (літера Д), стайню (літера Ж). Зазначає, що пропонуючи такий варіант поділу врахувала, що з нею залишаються проживати двоє дітей. При поділі господарських будівель взяла до уваги, що відповідач виготовляє вироби з дерева, а позивач заробляє на життя вирощуванням худоби. При бажанні відповідача готова розглянути питання сплати відповідачем грошової компенсації її частки житлового господарства. Щодо предметів домашнього вжитку, пропонує залишити відповідачу всі придбані сторонами інструменти для майстрування, а позивачці меблі. У зв`язку з викладеним, просить ухвалити рішення, яким провести поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за позивачкою право власності та виділивши їй:

1/2 частину автомобіля, легковий седан ВАЗ 2107, 1999 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі ХТА; 1/2 частину причепа легкового В марки ПГМФ 8302, 2009 року випуску, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 ; 1/2 частину трактора ХТЗ-3510-03, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , двигун № НОМЕР_6 та напівпричіп до нього; ? частина косарки до трактора (роторна), виробництво Польщі; 6000 штук потовщеної будівельної цегли, придбаної відповідно до накладної №18 від 28.11.2011 року; 6,5 куб.м будівельної деревини (дошки, брус), придбаної відповідно до накладних №8 від 20.04.2011 року, №8 від 26.04.2012 року, №12 від 25.03.2014 року; 8 шиферних плит.

Провести реальний розподіл належного на праві спільної часткової власності житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_2 , виділивши позивачці у власність наступні приміщення: житлову кімнату, позначену у технічному паспорті номером 1-2, площею 19,4 кв.м, половину коридору (№1-1), площею 7,1 кв.м, літню кухню (літери Н,О), комори (літера Б,Г фактично це стайня), стодола (літера В) з припиненням права спільної часткової власності на виділену їй частку господарства та стягнути на користь позивачки судові витрати та витрати на правову допомогу.

Ухвалою Городенківського районного суду від 07.09.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Городенківського районного суду від 25 червня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву, проте відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання правочину удаваним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та права власності на частку у спільному майні.

Ухвалою Городенківського районного суду від 30 вересня 2019 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та права власності на частку у спільному майні до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою Городенківського районного суду від 21 жовтня 2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 19.11.2019 за участю учасників справи було оголошено перерву для виклику свідка.

В подальшому, судове засідання 17.12.2019 було відкладено за клопотання представника відповідача адвоката Візінського В.В., а судове засідання призначене на 21.01.2020 було відкладено за клопотанням представника позивача адвоката Ігнатюк Л.В.

В судовому засіданні 18.02.2020 за участю учасників справи було оголошено перерву для повторного виклику свідка на 17.03.2020. Проте, 17.03.2020 судове засідання було відкладено у зв`язку із заявою представника відповідача адвоката Візінського В.В. про відкладення судового засідання на іншу дату.

28.04.2020 судове засідання було відкладено у зв`язку з подачею заяви представника відповідача адвоката Візінського В.В. про відкладення судового засідання на іншу дату.

10.06.2020 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

14.07.2020 в судовому засіданні за участю учасників справи було оголошено перерву для виклику свідка.

12.08.2020 судове засідання було відкладено у зв`язку з подачею заяви представника відповідача адвоката Візінського В.В. про відкладення судового засідання на іншу дату.

09.09.2020 судове засідання було відкладено у зв`язку з подачею заяви представника позивача адвоката Ігнатюк Л.В. про відкладення судового засідання.

28.09.2020 розгляд справи не відбувся, оскільки в приміщенні Городенківського районного суду проводилась посилена дезінфекція, з метою профілактики поширення вірусної інфекції COVID-19.

20.10.2022 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

В судовому засіданні 30.11.2020 за участю учасників справи розглянуто заяву/клопотання відповідача-позивача ОСОБА_2 про залишення зустрічного позову без розгляду.

Ухвалою Городенківського районного суду від 30 листопада 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5 про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду відмовлено. В судовому засіданні оголошено перерву за клопотання представника відповідача/позивача адвоката Візінського В.В. для надання часу на подачу апеляційної скарги.

17.12.2020 розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою позивача.

В судовому засіданні 05.01.2021 розглянуто заяву ОСОБА_2 про закриття провадження у справі в частині зустрічної заяви та Ухвалою Городенківського районного суду від 05 січня 2021 року закрито провадження в справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину удаваним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та права власності на частку в спільному майні у зв`язку з відмовою позивача від позову.

В судовому засіданні 26.01.2021 було оголошено перерву за клопотанням представника позивача адвоката Ігнатюк Л.В. для підготовки запитань для експертизи.

Ухвалою Городенківського районного суду від 03.02.2021 в судовому засіданні призначено по справі будівельно-технічну експертизу та земельно технічну експертизу. Проведення експертизи доручено судово-експертній приватній фірмі «Експо-Фірма» (вул. Гвардійська,9 м. Косів Косівського району Івано-Франківської області). Провадження по справі зупинено.

10.04.2023 року до суду від директора СЕФ "Експо-Фірма" Кавецького В.А. надійшли матеріали цивільної справи №342/639/19 без виконання експертних досліджень . В письмових поясненнях зазначено, що жодних додаткових будівельно-технічних матеріалів від сторін учасників судового процесу - не надходило, не забезпечено прибуття експерта і безперешкодного доступу до об`єкта дослідження і не проведено оплату за виконання дослідницьких робіт.

10 квітня 2023 року Ухвалою Городенківського районного суду поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 10 год. 00 хв. 09 травня 2023 року.

Проте, 09.05.2023 розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи.

22.05.2023 та 20.06.2023 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача-адвоката Візінського В.В.

На початку розгляду справи по суті позивач та представник позивача підтримували первісний позов з підстав зазначених в позовній заяві та заперечували щодо задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 . Проте, в поданій до суду заяві 19.06.2023 позивачка зазначила, що в ході судового розгляду справи сторони добровільно вирішили питання розподілу ряду майнових об`єктів. Позовну вимогу про поділ легкового автомобіля та причепу до нього підтримує. Просить судовий розгляд справи завершувати без її участі та стягнути з відповідача судові витрати (судовий збір та витрати на правничу допомогу).

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні 19.11.2019 року не заперечили проти поділу майна подружжя. Відповідач пояснив, що новобудова була придбана в шлюбі, а не подарована, трактор у нього, але це не його власність, дощок зараз нема бо виготовлені столярні вироби, будинок дійсно купили в ОСОБА_6 . В судове засідання 04.07.2023 відповідач та представник відповідача не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Від представника відповідача - адвоката Візінського В.В. поступила заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Зазначив, що наскільки йому відомо сторонни поділіи між собою спільне майно, а тому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 ствердила, що вона є сестрою позивачки. Пояснила, що ОСОБА_1 робила бухгалтером в колгоспі, потім в декреті . Зараз працює магазині (продає), а також реалізовує свині, молоко. Будинок в якому вони живуть то придбали пополовині. У них в сім`ї кошти були у ОСОБА_8 завжди. Вона в нього випрошувала та в зошит розписувала, що купила. ОСОБА_9 їм подарували, бо батьки з тими людьми дружили і за грошові вона нічого не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 ствердила, що сторін знає добре, часто у них бувала. Пояснила, що ОСОБА_11 працювала у колгоспі бухгалтером, а потім пішла в декрет. Вони з чоловіком ведуть господарство. ОСОБА_12 купили на половину, ОСОБА_13 дав 2 тис.доларів, а вони дали 2,5 тис. доларів. Грошима розпоряджався чоловік. Всі гроші в нього, а вона мала записати в зошит, що купила. Машину купил за декретні гроші, а трактор купили за другий декрет. До новобудови ОСОБА_13 нічого немає, батьки ОСОБА_11 з власниками тої будови дружили, і той чоловік подарував.

Передбачених ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 04.07.2023 не здійснюється.

Суд, вислухавши учасників процесу та допитавши свідків 19.11.2019, дослідивши матеріали справи 04.07.2023, з`ясував наступні обставини справи.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_14 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_7 .

Рішенням Городенківського районного суду від 14 червня 2019 року, яке набрало законної сили 25.06.2019 року, шлюб між сторонами розірвано. Дітей ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено на проживання з обома батьками: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно повідомлення Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області №633 від 24.06.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ними за даною адресою зареєстровані та проживають дружина та двоє дітей.

Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі сторони уклали 07.12.2005 року договір дарування з ОСОБА_3 та прийняли в дар житловий будинок, що належить ОСОБА_3 , в рівних долях кожен, розміром житлової площі 23,2 кв.м, загальною площею 57,1 кв.м з приналежними господарськими прибудовами, а саме: літня кухня, комора, стодола, стайня, навіс, криниця, огорожа, розміщеного в АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з реєстрації права власності на нерухоме майно від 27.01.2006 року, №9687086 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано права спільної часткової власності у розмірі по 1/2 частці будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 07.12.2005 року.

Також згідно довіреності від 03.08.2008 року уповноважено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладати правочини щодо експлуатації та розпорядження транспортним засобом, зокрема, керувати з правом використання за межами України, продати, обміняти, здати в оренду за ціною та на умовах на розсуд уповноважених, належним ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_8 , виданого Калуш МРЕВ ДАІ 16.06.2006 року транспортним засобом марки ВАЗ 2107 випуску 1999 року, двигун (об`єм) № - шасі (рама), № - кузов (коляска) № НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 є власником автомобіля ВАЗ 2107 загальний легковий седан НОМЕР_11 .

Також ОСОБА_2 є власником причепа легкового ВПГМФ 8302 №Y6W5594.

Згідно накладної №14 від 16.07.2013 року ОСОБА_2 придбав у селянському фермерському господарстві «Оберіг» трактор Т-35 вартістю 33333,40 гривень та напівпричіп вартістю 2500 гривень, а всього на суму 43000 гривень.

Згідно свідоцтва про реєстрацію, серія НОМЕР_12 , довідки, виданої селянським (фермерським) господарством «Оберіг» від 25.11.2019 року власником трактора, реєстраційний № НОМЕР_5 , марка ХТЗ-3510-03, двигун № НОМЕР_6 , 2007 року випускує селянське (фермерське) господарство «Оберіг», що знаходиться в с. Плоске Балтського району Одеської області.

За даними накладних №8 від 20.04.2011 року, №8 від 26.04.2012 року, №12 від 25.03.2014 року ОСОБА_2 придбав розпиловку лісу в кількості 4, 82 куб.м вартістю 3470 гривень, в кількості 5,26 куб.м вартістю 3945 гривень, в кількості 3 куб.м вартістю 2400 гривень. Також згідно накладної №18 від 28.11.2011 року ОСОБА_17 придбав цеглу потовщену у кількості 12 тис. штук вартістю 16200 гривень.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з цих не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не означено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (ст.60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Cтаттею 71 СК України встановлені способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і вказано, що майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Можлива компенсація вартості за частку у майні одному з подружжя у разі його згоди.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 р., поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК, а відповідно до п. 24 та п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11, до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Вирішуючи спір між колишнім подружжям про поділ майна, суд встановлює: 1) обсяг спільного майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства - ним є будинок та комплекс будівель та споруд; 2) з`ясовує джерело та час його придбання, - майно придбане в період наявних офіційно зареєстрованих шлюбних відносин.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

Доказів про те, що автомобіль та причеп легковий були придбані за особисті кошти відповідача суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Представник відповідача в поданій заяві зазначає, що наскільки йому відомо сторони поділили між собою спільне майно у зв`язку з чим просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Проте, в матеріалах справи відсутні докази про домовленість між сторонами про порядок поділу майна, зокрема автомобіля та причепа легкового.

З огляду на викладені обставини та з врахуванням наданих позивачкою доказів, зокрема свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на автомобіль ВАЗ 2107 загальний легковий седан В № НОМЕР_9 , причеп легковий В ПГМФ 8302 № НОМЕР_4 , які суд оцінює як належні, допустимі та достатні для визнання наведеного майна спільним майном подружжя, придбаного за час їх проживання у шлюбі, та вважає, що в цій частині позовні вимоги про визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на 1/2 автомобіля ВАЗ 2107, причепа легкового В марки ПГМФ 2009 року випуску, є підставними та підлягають до задоволення.

Що стосується інших позовних вимог позивачки, то суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справа або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Під час розгляду даної справи, позивачкою подано заяву 19.06.2023 з якої вбачається, що в ході судового розгляду справи сторони добровільно вирішили питання розподілу ряду майнових об`єктів, а тому позивач підтримує позовну вимогу про поділ легкового автомобіля та причепу до нього.

Ухвалою Городенківського районного суду від 04 липня 2023 року заяву позивачки ОСОБА_1 про відмову в частині позовних вимог задоволено. Закрито провадження в справі про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя в частині позовних від яких позивачка відмовилась.

Щодо судових витрат, понесених позивачем у цій справі, суд зазначає наступне.

Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, а позивачкою сплачено судовий збір при подачі позову до суду відповідно до вартості майна в розмірі 768,40 грн., то на користь позивачки з відповідача необхідно стягнути 768,40 гривень сплаченого позивачкою судового збору.

Щодо витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

За змістом ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робі (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Підставою для відшкодування відповідних судових витрат, в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу, є довіреність або ордер, виданий згідно Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», детальний опис робіт (наданих послуг), а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.

В матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги від 20.08.2019 укладений між позивачем та адвокатом Ігнатюк Л.В. До даного договору надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 15 від 19.06.2023 про оплату ОСОБА_1 6000,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за надання правничої допомоги позивачу адвокатом Ігнатюк Л.В., суд враховує відсутність обґрунтованого належним чином заперечення учасників справи та обґрунтованого клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, а відтак неспростованість неспівмірності витрат, які підлягають розподілу між сторонами; загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування, складність справи та виконаних адвокатом робіт; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для учасника справи.

Оскільки позовна заява задоволена, то відповідно до статті 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу адвоката Ігнатюк Л.В., на користь позивача підлягають стягненню з відповідача повністю в розмірі 6000,00 грн.

На підставі ст.ст. 1, 3, 15, 202, 203, 235, 325, 358, 364, 368, ЦК України, 60, 61, 63, 65, 69, 70 -71 СК України, керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яка є спільною сумісною власністю подружжя, задовольнити.

Здійснити поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на :

1/2 частину автомобіля, легковий седан ВАЗ 2107, 1999 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі ХТА;

1/2 частину причепа легкового В марки ПГМФ 8302, 2009 року випуску, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_13 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_14 .

Суддя: Гайдич Р. М.