Справа № 521/7606/22
Провадження № 2/521/529/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Роїк Д.Я.

за секретаря Примакіної С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брейл Капітал» про визнання незаконними дій, повернення незаконно нарахованих коштів та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси через систему «Електронний суд» з позовом звернувся ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брейл Капітал» в якому просив суд визнати незаконним утримання з його карткового рахунку суми у розмірі 453,26 грн, визнати такими що спричинили незаконно зняті проценти за утримання зазначеної суми 29,52 грн., зобов`язати ТОВ «ФК Є ГРОШІ КОМ» повернути позивачу 482,78 грн., як незаконно утримані з його карткового рахунку кошти та незаконно списані відсотки за незаконне утримання даних коштів, зобов`язати ТОВ ФК «Є ГРОШІ КОМ» відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн, зобов`язати ТОВ ФК «Брейл Капітал» відшкодувати позивачу моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне.

Відповідно до договору № -1919447 від 11.11.2021 року який укладено між ОСОБА_1 та ТОВ ФК «Є ГРОШІ КОМ», ОСОБА_1 отримано фінансовий кредит у сумі 3000,00 грн в термін до 24.11.2021 року. У строк кредит не оплачено, а тому 25.11.2021 року ТОВ ФК «Є ГРОШІ КОМ» було списано з карткового рахунку позивача наступні суми:10,00грн.5,10 грн.,144,42грн.6,44 грн.,144,42грн.6,44грн.,144,42грн. 6,44 грн.,10,00грн. 5,10грн.Загальна сума утриманих коштів склала 453,26грн., сума незаконно знятих процентів за утримання зазначеної суми склала 29,52грн., загальна незаконна знята сума складає 482,78 грн. 25.11.2021 року позивачем надіслано листа з проханням зупинити нарахування процентів та провести перерахунок переплачених за попереднім договором коштів у сумі 453,26 грн, та надати змогу доплатити різницю у сумі 2546,74 грн. Відповіді не було отримано.12.12.2021 року позивачем відправлено ідентичний лист повторно.13.12.2022 року було направлено відповідь на електронну адресу позивача.

18.12.2022 року засобами «Укрпошти» позивачем надіслано заяву з документами, яку керівництво ТОВ ФК «Є ГРОШІ КОМ» отримало 27.12.2021 року, про що свідчить підпис в рекомендованому повідомлені.В подальшому позивача було усно повідомлено про зміну кредитора, жодного письмового сповіщення позивачу не приходило, свого дозволу на це він не надавав.15.04.2022 року позивачем проведено оплату у розмірі 3000,00грн.05.05.2022 року позивачем ініційовано звернення електронною поштою про отримання довідки про закриття боргу до ТОВ ФК «Брейл Капітал», на яку він отримав відповідь 06.05.2022 року у вигляді довідки № 659495 від 15.04.2022 року про закриття боргу.Вважає що сума у розмірі 453,26 грн списано з його карткового рахунку незаконно.Посилаючись на ст. 14 пункту 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначав, що Військовослужбовцям, з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, вважає що ТОВ ФК «Є ГРОШІ КОМ» повинна повернути позивачу незаконно зняту з карткового рахунку суму в розмірі 453,26 грн., та суму незаконно знятих процентів за утримання зазначеної суми 29,52грн., загальна незаконна знята сума складає 482,78 грн.

Також, ігноруванням звернення позивача до ТОВ ФК «Є ГРОШІ КОМ», незаконним зняттям коштів з карткового рахунку, а також того факту що ТОВ ФК Брейл Капітал« з порушенням перейняла право витребування фінансових зобов`язань від дійсного кредитора, позивачу завдано моральної шкоди. Завдана моральна шкода полягає в приниженні честі та гідності як людини, постійними відмовами здійснити перерахунок, адже ці відмови призвели до виникнення негативної соціальної оцінки з боку колег по службі та друзів, у тому, що в них склалася думка про його неспроможність довести законність керівних документів в країні та встановити справедливість. Що стосується душевних страждань, які на його думку позивачу було завдано у зв`язку з прийняттям незаконного рішення щодо відмови у проведенні перерахунку суми коштів, то ряд судів пов`язує «Душевне страждання» із вчиненням неправомірних дій щодо фізичної особи, а також заподіянням шкоди матеріальному стану, що в цілому і виникло при зазначених вище відмовах та повному привласненню грошових коштів у сумі 482,78 грн. У якості моральної шкоди просить стягнути з ТОВ ФК« Є ГРОШІ КОМ» 5000,00 грн., та з ТОВ ФК «Брейл Капітал» 3000,00 грн.

07.11.2022 року відповідач ТОВ ФК «Є ГРОШІ КОМ» надало до суду відзив, в якому просило відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 посилаючись на наступне.

ТОВ ФК «Є ГРОШІ КОМ» здійснює діяльність з надання фінансових послуг на підставі отриманих ліцензій, зареєстровано у Державному реєстрі фінансових установ. Одним із видів діяльності є надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту у порядку визначеному ЗУ « Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про споживче кредитування» та регуляторними актами Національного банку України.

Так, між позивачем та компанією ТОВ ФК «Є ГРОШІ КОМ» було укладено договір про надання позики № -1919447 від 11.11.2021 року ( далі- Договір) . Договір укладено сторонами у вигляді електронного правочину в порядку ст.ст. 10-12Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою офіційного веб-сайту Відповідача https://e-groshi.com/ шляхом його підпису одноразовим ідентифікатором ( смс- кодом) текст якого наведений у розділі 9 Договору.

Так, згідно п. 1.1 Договору позики Позикодавець надав Позичальникові на умовах що передбачені Договором грошові кошти у позику у розмірі 3000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути позику, сплатити проценти за її користування зазначені у п. 1.5. Договору та комісії.

Позика надається за вирахуванням комісії вказаної в п. 1.4 Договору з суми, що підпаяє одержанню Позичальником у користування, шляхом перерахування на банківську картку Позичальника НОМЕР_1 .Пунктом 1.5 та 1.5.1 Договору встановлено, що протягом строку позики встановленого пунктом 1.3 Договору розмір відсотків за користування коштами складає 19,99 від суми позики щоденно, що за календарний рік становить 726,35% річних.Зазначений розмір процентів є базовою процентною ставкою.Щодо комісій за користування позикою, зазначав наступне.Укладений між сторонами договір передбачає нарахування позичальнику наступних комісій:

п. 1.4.1 комісію за обслуговування позики у розмірі 0,10% від суми позики, вказаної у п. 1.1 Договору, яка нараховується щоденно.

п.1.4.2 комісію за обслуговування особистого кабінету Позичальника у розмірі 10 грн на тиждень, та яка нараховується з наступного дня за днем отримання позики.

п. 3.1 комісією за смс- інформування Позичальника за актуальний розмірі заборгованості у розмірі 12,00 грн яка нараховується щоденно.

П. 3.1 Договору визначено, що Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення позики, нарахованих процентів та комісій на умовах, встановлених цим Договором. Сторони досягли згоди щодо повернення позики та сплати процентів за користування позикою та передбачених Договором комісій здійснюється у відповідності до умов Договору та Додатку № 1 до цього Договору.

Пунктом 1.3 Договору та графіком платежів до нього датою повернення позики та сплати всіх комісій встановлено 24.11.2021 року.

Позичальником не виконано взятих на себе грошових зобов`язань у строк встановлений договором позики, а отже ним допущено прострочення оплати заборгованості.

Згідно пункту 2.1.1.4 договору позики Компанія як позикодавець має право подавати до обслуговуючого позичальника банку заявку на безспірне списання грошових коштів з банківської картки Позичальника для повного погашення заборгованості, в тому числі відсотків за користування коштами, комісій та штрафних санкцій ( пеня, штраф) у разі їх наявності.

Укладений Договір позики з Позичальником є документом, що підтверджує згоду позичальника та право компанії ініціювати списання грошових коштів з банківської картки позичальника зазначеної ним у договору. При цьому сама процедура безакцептного списання грошових коштів з банківського поточного рахунку позичальника визначається не компанією, а обслуговуючим Позичальника банком тому зазначена інформації відповідачу не відома та є банківською таємницею.

Компанія є лише ініціатором такого списання шляхом подання відповідної заявки до обслуговуючого позичальника банку через платіжну систему, а самі дії по списанню грошових коштів здійснює виключно банк, який є емітентом картки поточного рахунку клієнта за даними якої ініціюється списання.

Отже рекурентне списання коштів в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 є правомірними діями Компанії згідно погоджених сторонами договору умов та не забороняється чинним законодавством.

Всього було списано 453,26 грн., які були зараховані в погашення простроченої заборгованості, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості за кожним видом нарахувань.

Відповідно до п. 15 ст. 14 ЗУ « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей » ( в редакції на момент існування спірних правовідносин) Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Водночас, згідно п. 4.3.3 Договору позики, укладеного Позивачем у разі, коли позичальник на дату укладання договору позики мав право на отримання пільг, передбачених ЗУ « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей » у вигляді заборони нарахування процентів за користування Позикою та не надав позикодавцю інформацію та підтверджуючі документи про такі пільги, Позичальник зобов`язаний компенсувати позикодавцю збиток у формі упущеної вигоди , що становить 50% від суми позики.

Так, позичальник при укладені договору позики жодним чином не повідомив Компанію про свій статус військовослужбовця, тому до 22.12.2021 року компанією здійснювалось нарахування відсотків за користування позикою на підставі Договору у межах строку кредитування.

22.12.2021 року позивач надав до компанії документ, що засвідчував його статус військовослужбовця, довідку за формою 5 про проходження служби від 14.12.2021 року № 182/4/198/2/1553.

За результатами розгляду цієї довідки, компанію списано нараховані відсотки за користування коштами та встановлено розмір упущеної вигоди до сплати у розмірі 50% від суми позики на підставі п. 4.3.3 Договору.

Окремо зазначає, що згідно ст. 22 ЦК України, збитками є доходи, які б особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Збитки у формі упущеної вигоди не відносяться до штрафних санкцій заборона на стягнення яких встановлена згідно пункту 15 статті 14 ЗУ « Про соціальний та і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Щодо відступлення права вимоги, зазначав, що оскільки на день відступлення прав вимоги Позичальником не здійснено жодних оплат за договором позики компанії, усі документи з приводу статусу військовослужбовця позивача компанією передано новому кредитору.

Щодо моральної шкоди, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що компанія вчиняла незаконні дії щодо нього, не довів наявність завданої шкоди та причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями Компанії, вважає що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Позивач надав відповідь на відзив, де зазначав, що кошти в сумі 453,26 грн, були зняті з карткового рахунку позивача незаконно.Вказував, що під час укладання Договору в електронній формі інформація щодо наявності статусу військовослужбовця не запитувалась, тому позивачем вона і не надавалась, крім того особа не знала про те, що відповідно ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Вказував що пункт 4.3.3 Договору позики суперечить законодавству України, крім того, позивач не мав на руках договору, а тому зазначеного пункту не бачив, що не знімає з відповідача відповідальності щодо незаконного зняття коштів з карткового рахунку позивача. Зазначав, що відповідач свідомо знаючи про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, відступив права вимоги, жодним чином не повідомивши відповідача ТОВ «Брейл Капітал» про дану інформацію та не довів новому кредитору того, що Відповідачем ТОВ ФЕ «Є ГРОШІ КОМ» було утримано деяку суму з карткового рахунку позивача, у зв`язку з чим Відповідач ТОВ «Брейл Капітал» вимагав та отримав від позивача 3000,00 грн. Сам факт відступлення права вимоги новому кредитору, без повідомлення позивача про те, що відбулось відступлення права вимоги є фактом нанесення моральної шкоди, оскільки відповідач не звернувся до суду , а відступив право вимоги.

Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених стороною письмових доказів.

Судом встановлено, що 11.11.2021 року між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ ФК «ЄГРОШІ КОМ» укладено договір позики «Smile Credit» № -1919447.

Судом встановлено, що укладення договорів між Кредитодавцем та його позичальниками відбувається у повній відповідності з приписами статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» із додержанням загальних вимог чинності правочину, викладених у статті 203 ЦК України.

Відповідно до п. 1.1. Договору, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в позику в сумі 3000,00 на умовах строковості, зворотності, платності. Позика надається на споживчі цілі.

Згідно п. 1.3 строк кредитування за Договором складає 14 календарних днів. Позика має бути повернути у термін до 24.11.2021 року включно.

Відповідно до п. 1.4. винагорода позикодавця складає комісію у розмірі 0,00%, а комісія за обслуговування позики складає 0,10 % від суми позики , щоденно.

Крім того, відповідно до п. 1.4.3 за реєстрацію в особистому кабінеті за допомогою системи верифікації BankID позичальник здійснює одноразову оплату у розмірі 32,00 грн.

Відповідно до квитанцій про переказ коштів з рахунку через Finpay_egroshicom_sc2a Dnipro Ukraine, 25.11.2021 року ТОВ ФК «Є ГРОШІ КОМ» було списано з карткового рахунку позивача наступні суми:10,00 грн. 5,10 грн; 144,42 грн.6,44 грн.;144,42 грн.6,44 грн.;144,42 грн. 6,44 грн.;10,00 грн. 5,10 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № -1919447 від 11.11.2021 року станом на 06.01.2022 року, всього було списано 453,26 грн.

25.11.2021 року, позивачем на електронну адресу відповідача ТОВ ФК «Є ГРОШІ КОМ» направлено звернення, в якому позивач просив зупинити нарахування процентів, та провести перерахунок переплачених коштів у розмірі 453,26, та дати змогу оплатити різницю у сумі 2546,74 коп. До такого звернення позивачем надано довідку про проходження військової служби від 04.10.2021 року № 182/4/198/2/577.12.12.2021 року позивачем направлено повторно звернення на електрону адресу відповідача, та отримано відповідь, щодо направлення в письмовому вигляді на юридичну адресу документів а саме: копії паспорту, РНОКПП, військового квитка та повні реквізити для повернення коштів та заяву у довільній формі на ім`я ОСОБА_3 .Зазначена заява отримана ТОВ ФК «ЄГРОШІ КОМ» 22.12.2021 року, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Вищезазначене не заперечувалось сторонами.

Сума у розмірі 453,26 грн. яка була списана з карткового рахунку позивача, складається з 332,26 грн відсотки, які були зараховані в подальшому у відповідності до п. 4.3.3 у якості упущеної вигоди ( яка становить 50% від суми позики відповідно до Договору), та суми у розмірі 121,00 грн, яка складається з послуг, в які входять: комісія за обслуговування позики у розмірі 0,10 % від суми позики, вказаної в п. 1.1 Договору позики щоденно ( 3,00 грн), комісія за обслуговування особистого кабінету Позичальника, яка складає 10,00 грн за тиждень, та нараховується з наступного дня за днем отримання Позики, до дня повного виконання своїх зобов`язань позичальником за цим договором (п. 1.4.2 Договору), одноразової оплати за реєстрацію в Особистому кабінеті та допомогою системи верифікації BankID одноразова оплата у розмірі 32,00 грн. ( який використовується для повідомлення Позичальника, відповідно до п. 2.1.2.2, 2.2.2.3,), за отримання кожного смс-повідомлення про актуальний розмір заборгованості позичальнику нараховується комісія у розмірі 12,00 грн, відповідно до п. 3.1 Договору.

Всі вище вказані доводи суду з приводу нарахувань зазначених сум, підтверджується розрахунком наданим відповідачем, та який не спростований позивачем.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12 цього Закону.

Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду має бути врахований під час розгляду даної справи.

З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та відповідачем, суд дійшов висновку про те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме, сума у розмірі 121,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Оскільки, стягнення з ОСОБА_1 суми у розмірі 121,00 грн. відбулося без достатньої правової підстави, то слід дійти висновку, що отримані ТОВ ФК «Є ГРОШІ КОМ»» кошти в розмірі 121,00грн. підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України, адже такі були набуті безпідставно.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з приписами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок безпідставно стягнутих коштів у сумі 121 ,00 грн., позивачу дійсно заподіяно і моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях, яких останній зазнав у зв`язку з порушенням звичного ритму життя, необхідністю звернення до суду.

Оскільки дійсно встановлено, що з вини відповідача позивачу було заподіяна моральна шкода, однак заявлений позивачем розмір 5000 гривень моральної шкоди, суд вважає завищеним, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 300 гривень моральної шкоди. При призначенні розміру суд враховує характер та обсяг заподіяних фізичних та моральних страждань їх тривалість, можливість відновлення попереднього стану, ступінь вини відповідача та інші обставини справи, а також виходить з засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

06.01.2022 року ТОВ ФК «Є ГРОШІ КОМ» передав своє право вимоги ТОВ ФК «Брейл Капітал» на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу № 2022-01-2Б, у зв`язку з чим, ТОВ ФК «Брейл Капітал» набуло статус нового кредитора за Договором позики. Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Враховуючи, що судом не встановлено порушень законодавства відповідачами щодо відступлення прав вимоги ТОВ ФК « Брейл Капітал», і відповідач набув статус нового кредитора за договором позики відповідно до чинного законодавства, то всі вимоги до цього відповідача задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про визнання незаконним утримання з його карткового рахунку незаконно знятих процентів у сумі 29,52 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до квитанцій що містяться в матеріалах справи : номер посилання № 80 від 25.11.2021 ) комісія -5,10 грн., квитанція номер посилання№ 20 комісія 6,44 грн., квитанція номер посилання 10 комісія 6,44грн., квитанція номер посилання № 80 комісія 6,44 грн., на загальну суму 24,42 грн., зазначена сума не була отримана ТОВ ФК «Є ГРОШІ КОМ», а є комісією банку, який обслуговує позивача, а саме АТ «Ощадний банк України», отже зазначені вимоги заявлені до неналежного відповідача.

Окремо слід зазначити, вказані суми були списані банком декількома траншами непропорційно розрахунку наданого ТОВ ФК «Є ГРОШІ КОМ», а позивачем не надано свій розрахунок, отже суду не можливо встановити за які списані суми ці комісії, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до п. 8.6 Договору, послуги банківської установи за перерахування коштів на поточних рахунок позикодавця оплачуються Позичальником самостійно.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки позов задовольняється частково, судовий збір з відповідача ТОВ ФК «Є Гроші КОМ» стягується на користь держави, у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України, у розмірі 308,26 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 272, 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 11,12 Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст. 23,203,512,514,526,627,638,1054,1166,1167,1212 Цивільного кодексу України, СУД

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брейл Капітал» про визнання незаконними дій, повернення незаконно нарахованих коштів та стягнення моральної шкоди-задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ» ( 49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, 51-д, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму у розмірі 121,00 ( сто двадцять одна) гривня 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ» ( 49044,м. Дніпро, вул. Шевченка, 51д, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 300,00 ( триста ) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ» ( 49044,м. Дніпро, вул. Шевченка, 51-д, ) на користь держави судовий збір у розмірі 308 ( триста вісім ) гривень 26 копійок.

В задоволенні інших позовних вимог слід відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.Я. Роїк