Ухвала

13 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 521/7589/22

провадження № 61-4873ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 22 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування завданої моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом

у якому просив:

- визнати незаконною відмову товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») у проведенні перерахунку переплачених коштів за кредитними договорами № 100665892 від 20 вересня 2021 року,

№ 102652851 від 22 жовтня 2021 року, № 102706170 від 24 жовтня 2021 року та № 100177821 від 28 жовтня 2021 року у загальному розмірі 5 294,50 грн.

- зобов`язати ТОВ «Мілоан» списати борг за кредитним договором

№ 101742718 від 12 листопада 2021 року у розмірі 5 000,00 грн.

- повернути переплачені кошти у загальному розмірі 294,50 грн за договорами № 100665892 від 20 вересня 2021 року, № 102652851 від 22 жовтня 2021 року,

№ 102706170 від 24 жовтня 2021 року та № 100177821 від 28 жовтня

2021 року.

- стягнути з відповідача на його користь відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 3 943,94 грн.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 22 березня 2023 року,у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У квітні 2023 року до Верховного Суду, шляхом формування документа

у системі «Електронний суд», ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 22 березня 2023 року, у якій заявник просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати, за результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах

з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У справі заявлені вимоги як немайнового характеру, а саме: визнання незаконною відмову ТОВ «Мілоан» та зобов`язання ТОВ «Мілоан» списати заборгованість за кредитним договором.

Так і майнового характеру (повернення переплачених коштів за кредитними договорами у розмірі 294,50 грн та відшкодування завданої моральної шкоди

у розмірі 3 943,94 грн) на загальну суму 4 238,44 грн.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Таких випадків не встановлено й Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію

та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують

на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка

є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною

та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня

1997 року, § 36).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 5 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 22 березня

2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування завданої моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць