Справа № 522/5762/23
Провадження № 2/522/3644/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Кулябко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «Страхова компанія ІНГО», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду 24.03.2023 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «Страхова компанія ІНГО», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме 76 303,10 грн. матеріальна шкода завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 50 000 грн. моральна шкода та судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що 16.12.2022 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_2 у м. Одеса, вул. Успенська, 21, керуючи автомобілем «Chevrolet Niva», реєстраційний номер НОМЕР_1 при виїзді з двору не надав переваги в русі автомобілю «Mercedes-Benz E43 AMG» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по вул. Успенська в м. Одеса та скоїв зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2023 року у справі № 522/1134/23 ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідальність власника ОСОБА_2 транспортного засобу «Chevrolet Niva», реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова компанія ІНГО» - третя особа.

Згідно висновку експерта № 04-23 від 09.01.2023 року, вартість матеріального збитку, завданого позивачу, як власника транспортного засобу «Merсedes-Benz E43 AMG» реєстраційний номер НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП складає 205 003,10 грн.

29.12.2022 року ОСОБА_1 повідомлено АТ «Страхову компанію ІНГО» про дорожньо-транспортну пригоду, про що заведено справу № 5349638.

02.02.2023 року позивачу виплачена АТ «Страховою компанією ІНГО» сума страхового відшкодування у розмірі 128 700,00 грн.

Матеріали позову суддя отримала 27.03.2023 року.

Ухвалою суду від 29.03.2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 01.05.2023 року.

У судове засідання призначене на 01.05.2023 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. Розгляд справи відкладено на 05.06.2023 року.

До суду 16.05.2023 року від відповідача надійшло клопотання, у якому ОСОБА_2 просить суд витребувати докази, а саме: з МТСБУ та СК «ІНГО» страховий поліс або договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який був зареєстрований на ОСОБА_1 , який є потерпілою особою.

У судове засідання призначене на 05.06.2023 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. Розгляд справи відкладено на 05.06.2023 року.

Ухвалою суду від 05.06.2023 року заяву ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено. Витребувано з МТСБУ та СК «ІНГО» страховий поліс або договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який був зареєстрований на ОСОБА_1 .

На електронну адресу суду 21.06.2023 року з Моторно (транспортного) страхового бюро України на виконання ухвали суду від 05.06.2023 року надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСУ щодо страхового полісу серії ЕР № 211260010, який застрахованого в ПрАТ «СК «УНІКА», який є діючим членом МТСБУ на транспортний засіб «Merсedes-Benz Е» реєстраційний номер НОМЕР_2 , страхувальник ОСОБА_1

03.07.2023 року на електронну адресу суду із АТ «СК «ІНГО» на виконання ухвали суду від 05.06.2023 року надійшла копія полісу № АР/6209168 та копія платіжного доручення № 2324 від 02.02.2023 року.

У судове засідання призначене на 03.07.2023 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою складення судового рішення 06.07.2023 року.

Дослідивши і проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 16.12.2022 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_2 у м. Одеса, вул. Успенська, 21, керуючи автомобілем «Chevrolet Niva», реєстраційний номер НОМЕР_1 при виїзді з двору не надав переваги в русі автомобілю «Merсedes-Benz E43 AMG» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по вул. Успенська в м. Одеса та скоїв зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2023 року у справі № 522/1134/23 ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 11-12).

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальні власників наземних транспортів № АР/6209168 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника наземного транспортного засобу «Chevrolet Niva», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована за яким передбачено ліміт за шкоду життю та здоров`ю 260 000,00 грн., за шкоду майну 130 000,00 грн. та встановлена франшиза 1 300 грн.( а .с. 69).

Відповідно до інформації наданої Моторним(транспортним) страховим бюро України з єдиної централізованої бази даних МТСУ щодо страхового полісу серії ЕР № 211260010, який застрахованого в ПрАТ «СК «УНІКА», який є діючим членом МТСБУ на транспортний засіб «Merсedes-Benz Е» реєстраційний номер НОМЕР_2 , страхувальник ОСОБА_1 , за яким передбачено ліміт за шкоду життю та здоров`ю 320 000 грн., за шкоду майну 160 000 грн. та встановлена франшиза 0 грн.( а. с. 66).

Позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Merсedes-Benz E43 AMG» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується наявною у матеріалах копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а. с. 9-10).

Позивачем ОСОБА_1 повідомлено 29.12.2022 року АТ «Страхову компанію ІНГО» про дорожньо-транспортну пригоду, про що заведено справу № 5349638 (а. с. 13-14).

Згідно висновку експерта №04-23 року експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу «Merсedes-Benz E43 AMG» реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного за заявою від 09.01.2023 року, судовим експертом Крутих Є.О. свідоцтво № 1036, вартість матеріального збитку, завданого власнику вищевказаного транспортного засобу пошкодженого внаслідок ДТП, яке відбулось 16.12.2022 року визначається рівною 205 003,10 грн. (а. с. 19-33).

Відповідно до платіжного доручення № 2324 від 02.02.2023 року платником АТ СК ІНГО було перераховано отримувачу- ОСОБА_1 128 700,00 грн. (а. с. 70).

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Згідно частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Як вбачається зі ст. 317 ЦК України за змістом права власності власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За загальним правилом, визначеним статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення абро втрата певного особистого майнового блага.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч.2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом, одним із таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР "Про страхування" (далі - Закон № 85/96-ВР)).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Стаття 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

У статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

За змістом ст. ст. 9, 22 - 31, 35, 36 згаданого закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Згідно висновку експерта №04-23 року експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу «Merсedes-Benz E43 AMG» реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного за заявою від 09.01.2023 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику вищевказаного транспортного засобу пошкодженого внаслідок ДТП, яке відбулось 16.12.2022 року визначається рівною 205 003,10 грн. (а. с. 19-33).

Відповідно до статті 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

При цьому, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена у АТ «СК «ІНГО» згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/6209168, як власника наземного транспортного засобу «Chevrolet Niva», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за яким передбачено ліміт за шкоду життю та здоров`ю 260 000,00 грн., за шкоду майну 130 000,00 грн. та встановлена франшиза 1 300 грн., строк дії до 06.06.2023 року ( а.с.69).

ОСОБА_1 повідомив АТ «СК «ІНГО» - 29.12.2022 року про дорожньо-транспортну пригоду та з метою отримання страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу (а.с.13-14).

Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в АТ «СК «ІНГО», то відповідно до ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 має право на відшкодування шкоди, завданої його майну вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу за рахунок коштів страхової компанії, а решту шкоди має відшкодувати ОСОБА_2 відповідно до ст. 1194 ЦК України.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Аналогічні по суті висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17, від 21.09.2022 року у справі № 486/716/20.

В матеріалах справи міститься платіжне доручення № 2324 від 02.02.2023 року, де платник є АТ «СК «ІНГО» перераховано ОСОБА_1 128 700,00 грн. (а. с. 70)

Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням його автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , перевищує виплачений розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди, яка складає 76 303,10 грн.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 78 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що позивач посилається на те, що діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягла у тому, що після спричиненої ДТП позивач залишився без транспортного засобу, внаслідок чого в нього порушився спосіб життя, сну, матеріальну шкоду стороною відповідача не відшкодовано, тому позивач оцінює моральну шкоду у сумі 50 000 гривень.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Обов`язок доказування наявності моральної шкоди покладається на позивача.

Аналізуючи наведені положення законодавства, з урахуванням обставин справи, а також зваживши на згадані вище роз`яснення Пленуму Верховного Суду України щодо відшкодування моральної шкоди, то насамперед треба звернути увагу на те, що у кожному випадку позивач повинен обґрунтувати заподіяння йому такої шкоди, зокрема пояснити в чому конкретно проявилося порушення його нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, що саме спричинило йому моральні страждання і в чому проявляється їхній взаємозв`язок з протиправними рішеннями/діями/бездіяльністю відповідача.

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. дійшов до висновку, що дана вимога не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Отже, враховуючи зазначені обставини та керуючись положенням ст. 23, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди" від 31 вересня 1995 року, суд вважає, що позивачем явно завищено розмір моральної шкоди та виходячи із засад розумності і справедливості, а також того, факту, що позивачем жодним чином не підтверджена вимога про стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень, суд приходить до висновку відмовити позивачу у стягненні з відповідача моральної шкоди в повному обсязі.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 2 500 гривень, що підтверджується квитанцією № 4 від 23.03.2023 року (а. с. 1, 2)

Однак, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (1 073,60 грн. але не більше 13 420 грн.)

Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» та станом на 1 січня 2023 року становить 2 684 гривні.

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 763,00 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 22, 23, 76, 78, 979, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 3,4,5,7,8,9,10,11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 133, 134, 141, 223, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «Страхова компанія ІНГО», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 76 303 (сімдесят шість тисяч триста три) гривні 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на судовий збір у розмірі 763,00 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 06.07.2023 року.

Суддя: Домусчі Л.В.