Справа №:755/4969/22
Провадження № 2/755/508/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" червня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Кравченко А.С., Яхно П.А.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення страхового відшкодування та пені за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 847 124,49 грн. та пеню у розмірі 928,51 грн. за кожен робочий день прострочення виплати страхового відшкодування, починаючи з 31.05.2022 до моменту подання позовної заяви; судові витрати у справі покласти на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС».

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.06.2021 між ОСОБА_3 (далі - позивач, страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «СК «АРКС» (далі - відповідач, страховик) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №68130а1ка від 30.06.2021 (далі - Договір). Факт укладання та дії Договору страхування відповідачем не заперечується. Згідно з розділом 3 Договору страхування позивач є і вигодонабувачем за Договором. Відповідно до розділу 4 Договору, предметом Договору є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом (далі - ТЗ) та іншим майном, вказаними у розділах 5 та 6 цього Договору. Відповідно до розділу 5 Договору страхування застрахованим ТЗ є автомобіль TESLA Model S; реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 ; номер кузова (шасі) НОМЕР_3 ; 2015 р.в.; колір синій (далі - автомобіль). Вказаний автомобіль належить позивачу на праві приватної власності. Відповідно до розділу 9 Договору, страховик покриває такі страхові ризики страхувальника: 9.1. Викрадення, 9.2. Збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 9.3. Збитки внаслідок інших подій. Відповідно до розділу 11 Договору, страхова сума становить 986 600,00 грн. 28.11.2021 приблизно о 17 год. 00 хв. позивач залишив належний йому на праві приватної власності автомобіль на автомийці для отримання послуг із мийки автомобіля. 28.11.2021 приблизно о 21 год. 00 хв. позивач виявив відсутність належного йому на праві приватної власності Автомобіля. На виконання вимог підпункту 26.1.2 Договору, позивач з місця події, що має ознаки страхового випадку, повідомив та викликав на місце події працівників поліції, дочекався їх приїзду з метою обов`язкової реєстрації та оформлення події співробітниками поліції. У зв`язку із викладеними подіями 29.11.2021 Дніпровським УП ГУНП у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003443 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України. Таким чином, 28.11.2021, на думку позивача, стався страховий випадок, передбачений Договором. На виконання вимог пункту 26.1.3. Договору, позивач 28.11.2021 повідомив відповідача про настання події, що має ознаки страхового випадку, та на виплату страхового відшкодування. 29.11.2021 позивача повідомлено про те, що його звернення зареєстровано та розпочато справу №1.003.21.0028788; справу №1.102.21.0009718; справу №1.102.21.0009700. В подальшому, відповідач не вказував позивачу на необхідність подання будь-яких додаткових заяв чи повідомлень, проте запитував документи кримінального провадження №0003443 від 29.11.2021 для розслідування страхового випадку. Так, 10.12.2021 відповідач листом вих. №11353/12цв повідомив позивача про необхідність надання страховику належним чином завірених копій матеріалів кримінального провадження, за фактом незаконного заволодіння автомобілем, а саме: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; протокол допиту позивача в якості потерпілого; протоколи допиту свідків; повідомлення про підозру винуватцю правопорушення; протокол допиту підозрюваного. Листом відповідача вих. №935/12цв від 28.01.2022 позивача повідомлено про відстрочення складання страхового акту та прийняття рішення щодо заявленого випадку, який трапився з автомобілем, до отримання необхідних документів та інформації, але не пізніше ніж до 30.05.2022. Листом відповідача вих. №1073/12цв від 02.02.2022 повідомлено позивача про необхідність надання страховику належним чином завірених копій матеріалів кримінального провадження, за фактом незаконного заволодіння автомобілем, а саме: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; протокол допиту позивача в якості потерпілого; протоколи допиту свідків; повідомлення про підозру винуватцю правопорушення; протокол допиту підозрюваного. На виконання вищевказаних вимог страховика представником страхувальника надавались затребувані документи.

Листом відповідача вих. №3899/12ЦВ від 20.05.2022 повідомлено позивача про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування щодо заявленого випадку із автомобілем, тобто фактично відмовлено страхувальнику у здійсненні виплати страхового відшкодування. Позивач вважає відмову відповідача такою, що не відповідає вимогам цивільного законодавства та умовам договору страхування, а тому сума страхового відшкодування та пеня за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування підлягають стягненню з відповідача з огляду на положення укладеного між ними договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №68130а1ка від 30.06.2021, який сторонами не заперечується. Згідно з пунктом 24.1. Договору, за умовами цього договору страховик бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 24.2 цього Договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати понесені страхувальником додаткові витрати згідно з п. 33.1 та п. 33.2 Договору в результаті настання страхового випадку. Так, відповідно до пункту 9.1. та підпункту 24.2.1 Договору, «Викрадення» є страховим ризиком та полягає у незаконному заволодінні ТЗ під час його знаходження в будь-якому місці, в будь-який час, з урахуванням умов вказаних в розділі 16 цього Договору шляхом грабежу, крадіжки, розбою. Будь-яких інших умов у розділах 24 та 16 Договору щодо визнання викрадення автомобіля страховим випадком не встановлено. Листом відповідача вих.№3899/12ЦВ від 20.05.2022 позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Відповідач, в порушення вимог пункту 25.4.3 Договору, не роз`яснив позивачу, в чому полягало порушення ним обов`язків, визначених Договором та цивільним законодавство, вказавши при цьому, як на підстави відмови у виплаті страхового відшкодування, положення Договору страхування: 29.1, 29.2.21, 29.5.4, 29.5.6, 29.5.16, 29.5.17, які є безпідставними. Посилання відповідача на добровільну передачу ключів від автомобіля є безпідставними, оскільки відповідно до вимог пункту 25.2.9 Договору, страхувальник зобов`язаний дотримуватись умов експлуатації, збереження та обслуговування ТЗ відповідно до умов Договору та вимог виробника та керівництвом з експлуатації автомобіля Tesla Model S передбачено вимоги до технічного обслуговування автомобіля та Догляду за кузовом автомобіля. Вказаним керівництвом передбачено змивання бруду та піску з кузова струменем води зі шланга; використання при мийці м`якої тканини з високоякісним м`яким автомобільним шампунем, замшевої серветки, очисника автомобільного скла, окрім того компанія-виробник попереджує користувача про необхідність використання послуг тільки безконтактної автоматичної автомобільної мийки. Таким чином, позивач не міг самостійно забезпечити належні умови експлуатації автомобіля в частині догляду за кузовом, а тому був вимушений звертатися до автомийки для надання останньою спеціалізованих послуг. Крім того, позивач звертав увагу суду на те, що передача працівникам автомийки ключа до замка запалювання була обумовлена виключно необхідністю здійснення ними своїх трудових обов`язків, а саме мийки автомобіля. Страхувальник не знав та не міг знати, а також не міг передбачити, що працівником автомобільної мийки ОСОБА_4 буде здійснено викрадення застрахованого транспортного засобу під час здійснення його трудових обов`язків. Така передача ключа не є порушенням умов договору та не може розглядатися як підстава для відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування позивачу. В порушення вимог, передбачених статтею 26 Закону №85/96-ВР та розділів 25, 28, 29 Договору, відповідач не навів жодної обґрунтованої причини відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування та відповідно не виплатив позивачу належне йому за Договором страхове відшкодування. Поряд з цим, відповідно до вимог пункту 32.1 Договору, страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,01 % від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.07.2022 відкрито провадження у цій справі, за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Копію ухвали суду про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та додатками до неї відповідачем було отримано 23.09.2022, позивачем - 04.08.2022, представником позивача - 21.09.2022.

17.10.2022 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з доказами на їх обґрунтування, до якого долучено клопотання про передачу справи за підсудністю. У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на те, що 30.06.2021 між AT «СК «АРКС» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 68130а1ка, відповідно до якого застраховано майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом TESLA Model S, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_3 , 2015 р.в. колір синій. 28.11.2021 через контакт-центр страховика в телефонному режимі було зафіксовано заяву ОСОБА_3 про незаконне заволодіння застрахованим за Договором ТЗ марки TESLA Model S, р.н. НОМЕР_1 , яке зі слів страхувальника мало місце після залишення автомобіля разом із ключем до нього на автомийці за адресою: АДРЕСА_1 , та за результатами незаконного заволодіння автомобіль потрапив в дорожньо-транспортну пригоду та отримав значні пошкодження. За результатами такого повідомлення, відповідачем проводилось розслідування страхового випадку. В процесі врегулювання заявленого випадку АТ «СК «АРКС» від ОСОБА_3 14.12.2021 було отримано пояснення щодо обставин незаконного заволодіння, що спричинило подальше пошкодження ТЗ «TESLA Model S», р.н. НОМЕР_1 , згідно яких: 28.11.2021 орієнтовно о 17-00 год. ОСОБА_3 залишив автомобіль TESLA Model S, р.н. НОМЕР_1 , разом із ключем до нього на автомийці за адресою: АДРЕСА_1 . Орієнтовно о 21-00 год. того ж дня ОСОБА_3 повернувся на автомийку, але автомобіля вже не було там, після чого застрахований ТЗ відслідкували по додатку «Тесла», та прибувши за адресою: м. Київ, пр. Возз`єднання, 6, останній побачив пошкоджений ТЗ TESLA Model S, р.н. НОМЕР_1 та викликав працівників поліції, які оформляли подію та працівника автомийки, ОСОБА_5 , який угнав застрахований автомобіль, та перебував в стані сп`яніння. По факту незаконного заволодіння ТЗ TESLA Model S, р.н. НОМЕР_1 , було написано відповідну заяву в поліцію. У відповідь на запит страховика від ГУ Національної Поліції у м. Києві УОАЗОР було отримано лист від 16.12.2021 № 1967/125/12/01-21, відповідно до якого: 29.11.2021 о 00.43 зафіксовано повідомлення на спецлінію «102», згідно якого: 28.11.2021 о 21-00 год. за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 25А (АВТОМИЙКА) ОСОБА_3 виявив відсутність власного автомобіля «TESLA Model S», р.н. НОМЕР_1 . Зі слів заявника залишив автомобіль разом з ключами на автомийці. Крім того, АТ «СК «АРКС» було отримано наступну інформацію: відносно водія автомобіля марки «TESLA Model S», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 було винесено постанову від 28.11.2021 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 124, 130 КУпАП, які були направлені до Дніпровського районного суду м. Києва для подальшого розгляду та прийняття рішення; до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2021 внесено відомості по кримінальному провадженню № 0003443 за ст. 289. ч. 3 КК України по факту того, що 28.11.2021 о 21-00 год. за адресою: м. Київ, вул. Райдужна 25-А, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно заволодів автомобілем TESLA Model S, р.н. НОМЕР_1 , після чого перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: м. Київ, пр.-т Возз`єднання, 6 потрапив у ДТП на вищезазначеному автомобілі. Враховуючи те, що стосовно заявленого ОСОБА_3 випадку із ТЗ TESLA Model S, р.н. НОМЕР_1 , 29.11.2021 було порушено кримінальне провадження № 003443 за ч. 3 ст. 289. КК України та компетентними органами проводилося розслідування даного кримінального правопорушення, страховиком, керуючись ст. 25. Закону України «Про страхування», п.п. 28.2., 28.15. Договору страхування, було відстрочено складання страхового акту та прийняття рішення щодо заявленого випадку, про що повідомлено страхувальника листом № 935/18цв від 28.01.2022.

В процесі врегулювання заявленого випадку, за результатом аналізу всіх наявних в матеріалах справи документів, страховиком було встановлено, що: - згідно витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0003443, внесеного 29.11.2021 до ЄРДР за ст. 289. ч. 3 КК України, 28.11.2021 о 21-00 год. за адресою: м. Київ, вул. Райдужна 25-А, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно заволодів автомобілем TESLA Model S, р.н. НОМЕР_1 , після чого перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: м. Київ, пр.-т Возз`єднання, 6 потрапив у ДТП на вищезазначеному автомобілі; згідно протоколів допитів свідків та протоколу допиту підозрюваного: ключ до автомобіля TESLA Model S, р.н. НОМЕР_1 був добровільно переданий ОСОБА_3 представнику автомийки, працівник якої ( ОСОБА_4 ), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в подальшому незаконно заволодів застрахованим автомобілем та спричинив його подальше пошкодження в ДТП. При цьому, ключ до автомобіля TESLA Model S, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 отримав в рамках виконання своїх трудових обов`язків як працівник автомийки, щоб заїхати помити ТЗ та після виїхати з автомийки. Представник відповідача у відзиві вказав, що в порушення обов`язків, передбачених п.п. 26.1.12,27.1.1.5 Договору, в т.ч. з урахуванням повної загибелі ТЗ, із письмовою заявою про подію та на виплату в порядку та строки, передбачені Договором, ОСОБА_3 не звертався до страхової компанії, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та ключ до застрахованого автомобіля представнику страховика не передавав. Керуючись п п.п. 29.1, 29.2.21, 29.5.4, 29.5.6, 29.5.16, 29.5.17 Договору, АТ «СК «АРКС» прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_3 , про що було повідомлено страхувальника листом за №3899/12ЦВ від 20.05.2022.

У відзиві зазначає, що в позовній заяві позивач стверджує, що 28.11.2021 із ТЗ TESLA Model S, р.н. НОМЕР_4 , стався страховий випадок за договором страхування та позивач вважає, що має право отримати страхове відшкодування, розраховане на підставі п. 28.5 Договору страхування за ризиком «Викрадення» у розмірі 847 124,49 грн. та пеню у розмірі 928,51 грн. за кожен робочий день прострочення виплати страхового відшкодування з 31.05.2022 по дату подання позову (17.06.2022 ), проте таке твердження не відповідає дійсності та спростовується тим, що, по-перше, у АТ «СК «АРКС» відсутні підстави для виплати страхового відшкодування щодо заявленого ОСОБА_3 випадку із ТЗ TESLA Model S, р.н. НОМЕР_1 , який трапився 28.11.2021, відповідно, відсутні підстави для застосування пені, оскільки пеня нараховується тільки за несвоєчасне здійснення виплати (в даному випадку підстави для виплати відсутні); по-друге, у вироку Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/1296/22 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2021 за № 0003443 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 289 Кримінального Кодексу, встановлено, що ОСОБА_4 перерахував на рахунок ОСОБА_3 у якості відшкодування збитку 95 000 грн., отже, у випадку прийняття рішення про задоволення позову ОСОБА_3 до AT «СК «АРКС» позовні вимоги підлягають зменшенню на 95 000 грн., які компенсовані позивачу ОСОБА_4 , який спричинив незаконне заволодіння застрахованим автомобілем з подальшим його пошкодженням в ДТП; по-третє, підстави для виплати позивачу страхового відшкодування у розмірі, передбаченому Договором за випадком «Викрадення» відсутні, виходячи з того, що відповідно до п. 24.1 Договору, за умовами цього Договору страховик бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 24.2 цього Договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати понесені страхувальником додаткові витрати згідно з п. 33.1 та п. 33.2 Договору в результаті настання страхового випадку. Пунктом 28.29 Договору передбачено, що в будь-якому випадку страхове відшкодування згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» не може перевищувати розміру прямого збитку, завданого страхувальнику в результаті настання страхового випадку. Виходячи з умов Договору, його п. 24.1, укладеного з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, в т.ч. ст. 22, ст. 9 Закону України «Про страхування», страховик взяв на себе обов`язок компенсувати страхувальнику лише прямі збитки. Оскільки автомобіль TESLA Model S, р.н. НОМЕР_1 , після його незаконного заволодіння ОСОБА_4 , знайдено у пошкодженому стані, відповідно, прямими збитками позивача (за відсутності підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування) є витрати, яких він зазнав у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, автомобіля TESLA Model S, р.н. НОМЕР_1 , відтак, як вважає представник відповідача, підстави для розрахунку страхового відшкодування на підставі п. 28.5 Договору страхування та виплата страхового відшкодування у розмірі, передбачено щодо ризику «Викрадення» відсутні.

Так, п. 28.5. Договору передбачає, що у разі настання страхової події за ризиком «Викрадення» страхове відшкодування виплачується в розмірі страхової суми за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період страхування (розділ 15 та 23 Договору) та встановленої згідно з розділом 10 Договору франшизи (з урахуванням умов п. 28.9 Договору). При цьому, відповідно до п. 28.6 Договору страхування, обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування за ризиком «Викрадення» є попереднє укладення між страховиком і страхувальником (за наявності у страхувальника відповідних повноважень) або власником ТЗ угоди, відповідно до якої страхувальник (власник ТЗ) зобов`язується у разі, якщо викрадений ТЗ буде пізніше знайдено, передати права власності на нього страховику або його представнику (оформити абандон за формою та змістом, що встановлені страховиком). Якщо виявиться, що на момент викрадення застрахований ТЗ перебував під арештом, іншим обтяженням (окрім обтяження, яке пов`язане з виконанням договірних відносин страхувальника з вигодонабувачем-банком), в т. ч. забороною чи обмеженням щодо відчуження, страховик має право відстрочити складання абандону до отримання страховиком достовірної інформації про зняття із застрахованого ТЗ всіх обтяжень, окрім тих, що пов`язані з виконанням договірних відносин страхувальника з Вигодонабувачем-банком. Витрати на переоформлення ТЗ сторони несуть порівну. Витрати щодо зняття обтяжень несе страхувальник. За письмовою заявою страхувальника та зі згоди страховика, після того, як викрадений ТЗ буде знайдено, ТЗ повертається страхувальнику за умови повернення страховику виплаченого страхового відшкодування. У цьому випадку страхувальнику на підставі його заяви відшкодовуються збитки, пов`язані з відновленням пошкоджень, завданих ТЗ при викраденні (п. 28.7 Договору). Оскільки, автомобіль TESLA Model S, р.н, НОМЕР_1 , знайдено, відповідно, відсутні підстави для укладення абандону, угоди, відповідно до якої страхувальник зобов`язується у разі, якщо викрадений ТЗ буде пізніше знайдено, передати права власності на нього страховику, та укладення якого (абандону) є обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування за ризиком «Викрадення» згідно п. 28.6 Договору.

Крім того, представник відповідача зазначив, що не можуть братися до уваги заперечення сторони позивача щодо пунктів Договору, які стали підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки твердження сторони відповідача, на його думку, не відповідають дійсності та суперечать умовам Договору.

Посилався також на те, що обов`язок передати страховику всі комплекти ключів до замка запалювання ТЗ, та документи, які надають право на управління застрахованим ТЗ, а саме: свідоцтво про реєстрацію ТЗ, покладено саме на позивача згідно п. 26.1.12 Договору та такий обов`язок позивача не залежить від того, чи направляв відповідач позивачу запит з проханням надати письмову заяву про подію та на виплату разом із свідоцтвом про реєстрацію ТЗ та ключами до застрахованого ТЗ. Твердження, що ключ до застрахованого ТЗ було вилучено працівниками поліції, відповідно, позивач був позбавлений можливості надати такий ключ, то сам по собі факт вилучення ключа до автомобіля працівниками поліції не виключає обов`язку позивача в такому випадку надати в страхову компанію довідку про його вилучення органами поліції, як це чітко передбачено п. 26.1.12 Договору.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву також зазначив, що позивач добровільно передав працівникам автомийки ключ до автомобіля TESLA Model S, р.н. НОМЕР_1 , що не заперечується позивачем, як вважає представник відповідача, що виключає відповідальність страховика за договором страхування на підставі п. 29.2.21 Договору (виключенням зі страхування є добровільна передача ключів будь-якій особі, крім осіб, які допущені до керування застрахованим ТЗ) та дає підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 29.5.17 Договору.

17.10.2022 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про приєднання документів до матеріалів цивільної справи.

19.10.2022 від представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 надійшли заперечення на клопотання відповідача про передачу справи на розгляд за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

Цього ж дня, до суду від представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 надійшло клопотання про визнання відзиву відповідача таким, що не наданий у встановлений судом строк.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2022 у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення страхового відшкодування та пені за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування, за підсудністю, відмовлено.

Цього ж дня, ухвалою суду заяву представника відповідача ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку на подання відзиву задоволено, поновлено представнику відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - Шишлову О.Є. строк на подання відзиву в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення страхового відшкодування та пені за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування. Прийнято відзив представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - Шишлова Олександра Євгеновича на позовну заяву (Вх №.35509 від 17.10.2022).

09.12.2022 у підготовчому судовому засіданні представником позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 було подано заяву у порядку ст. 93 ЦПК України та відповідь на відзив.

У заяві, що подана до суду в порядку ст. 93 ЦПК України, позивачем було надано відповіді, на питання поставлені відповідачем у відзиві на позовну заяву, а саме відповіді у частині поставлених питань:

по першому питанню: громадянин ОСОБА_4 , засуджений вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 08.09.2022 у справі №755/1296/22, кримінальне провадження №0003443, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 289 Кримінального кодексу України. Згідно з вказаним вироком суду ОСОБА_4 указав, що відшкодував збиток потерпілому в сумі 95 000 грн. та надав суду відповідний чек. Вказана сума грошових коштів була перерахована на картковий рахунок позивача з призначенням платежу: «відшкодування франшизи при викраденні автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 марка Тесла. Власник ОСОБА_3 ». При цьому, звертав увагу суду та відповідача на те, що вказана сума грошових коштів була перерахована ОСОБА_4 як часткове відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди у розмірі франшизи за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №68130а1ка від 30.06.2021, що становить, відповідно до умов договору, 98 660,00 грн. Будь-яких інших грошових коштів ОСОБА_3 від ОСОБА_4 чи пов`язаних з ним осіб не отримував, а виплата 95 000 грн. стосувалась саме відшкодування франшизи, яка не покривається Договором страхування.

по другому питанню: позивачем не заявлявся цивільний позов у кримінальному провадженні №0003443. Звертав увагу на те, що відповідно до частини 1 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. ОСОБА_3 , скориставшись своїм правом на отримання страхового відшкодування, що виникло після укладення Договору та настання страхового випадку, звернувся до відповідача із вимогою про виплату страхового відшкодування. При цьому, скористався своїм правом відмовитися від пред`явлення цивільного позову до ОСОБА_4 , так як його майно застраховане на підставі договору страхування та він вправі звернутися з вимогою про виплату страхового шкодування до страховика, а відповідач у разі виплати страхового відшкодування має право зворотної вимоги (регресу) до заподіювача шкоди - ОСОБА_4 .

по третьому питанню: позивач мав в наявності лише один комплект контактних та безконтактних ключів (оригіналів) до замка запалювання застрахованого транспортного засобу (це підтверджується і договором страхування, копія якого додана до матеріалів справи). Ключ від автомобіля був вилучений співробітниками Дніпровського УП ГУНП у м. Києві при проведенні огляду місця події 28.11.2021, що підтверджується відповідним протоколом. З протоколу огляду місця події від 28.11.2021 слідує, що ключ від автомобіля було вилучено та поміщено до спеціального пакету KIV2149787. В подальшому 15.12.2021 вказаний ключ разом із пакетом KIV2149787 переданий ОСОБА_3 на зберігання з роз`ясненням про кримінальну відповідальність за статтями 197 та 388 КК України за порушення обов`язків щодо охорони майна та приховування чайна, яке підлягає конфіскації. При цьому, позивач зобов`язаний зберігати ввірене йому майно до рішення суду по даному кримінальному провадженню.

по четвертому питанню: ні ФОП ОСОБА_6 , ні ОСОБА_7 (Автомийка за адресою: АДРЕСА_1 ) не відшкодовували ОСОБА_3 будь-яких збитків та не передавали будь-яких грошових коштів або інше майно на відшкодування завданої йому ОСОБА_4 шкоди. Жодних переговорів з представниками вищевказаних суб`єктів господарювання ні ОСОБА_3 , ні його представники не проводили.

У відповіді на відзив представник позивача підтримав позовну заяву, просив її задовольнити та вказав, що не заслуговують уваги доводи відповідача про те, що позивачем не подано страховику письмову заяву про подію та на виплату. На виконання умов Договору позивач 28.11.2021 звертався до страховика із заявою про подію та на виплату (далі - Заява) шляхом телефонного звернення до контакт-центру страховика. Вказані відомості підтверджуються відповідними повідомленнями відповідача про реєстрацію звернень та початок справ №1.003.21.0028788; №1.102.21.0009718; №1.102.21.0009700. Окрім того, представник позивача у позовній заяві вказав на те, що з листування відповідача з позивачем слідує, що відповідач визнає факт подання позивачем заяви. Так, у листі від 10.12.2021 №11353/12ув відповідач оперує словосполученням «…уважно розглянувши матеріали щодо заявленого Вами 28.11.2021 випадку…», у листі від 28.01.2022 №935/12цв відповідач використовує словосполучення «…за результатами розгляду заяви про подію, що має ознаки страхового випадку, від 28.11.2021 та інших документів стосовно випадку із ТЗ…», у листі від 02.02.2022 №1073/12цв відповідач знову застосовує словосполучення «…уважно розглянувши матеріали щодо заявленого Вами 28.11.2021 випадку…», у листі Відповідача від 20.05.2022 №3899/12ЦВ про відмову у виплаті страхового відшкодування страховик використовує словосполучення «…розглянувши Заяву про подію від 28.11.2021 та інші документи стосовно заявленого випадку із ТЗ…». Таким чином, сам відповідач визнає факт подання позивачем відповідної заяви, що і стала підставою для початку дій страховика у зв`язку із настанням страхового випадку. Відповідно до пункту 27.1.1.5. Договору (який неодноразово використовує відповідач у своєму відзиві) для підтвердження настання страхового випадку страхувальник зобов`язаний надати письмову заяву про подію та на виплату, за формою визначеною страховиком протягом 3 (трьох) робочих днів виключно у випадку викрадення застрахованого ТЗ. Позивач ще раз звертає увагу суду на те, що відповідач ні протягом 3 (трьох) робочих днів, ні у будь-який інший період часу не звертався до позивача та не запропонував йому визначену ним самим форму для звернення, тобто порушив свій обов`язок, визначений у пункті 27.1.1.5. Договору. Будь-яких форм звернення немає і на офіційному сайті страховика. Вказана обставина жодним чином не спростована відповідачем у його відзиві на позовну заяву та ним не надано будь-яких доказів того, що форма заяви була ним надана позивачеві. Звернув увагу суду на те, що у своїй позовній заяві представник позивача не наводив аргументів про те, що страховик зобов`язаний зробити додатковий запит до страхувальника для отримання від нього заяви. Представник позивача посилався саме на те, що договором передбачено обов`язок страховика визначити форму відповідної заяви, чого відповідачем зроблено не було. Більше того, до матеріалів позовної заяви долучено лист відповідача до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, а в додатках до цього листа міститься належним чином завірена копія заяви про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу страхувальника. Не заслуговують уваги доводи відповідача про те, що вказана заява не підписана позивачем, так як сам відповідач використовував її у своїй діяльності та належним чином завірив копію такої Заяви чим підтвердив її автентичність. Інформація для заповнення заяви була надана позивачем у телефонному режимі та в подальшому для підпису позивачеві відповідачем не надавалась, при тому що саме таку форму заяви, відповідно до пункту 27.1.1.5. Договору відповідач повинен був надати позивачеві. Відповідач у листуванні з позивачем та правоохоронними органами самостійно визнав факт подання позивачем заяви про подію та на виплату. При цьому, саме порушення умов Договору з боку відповідача зумовило відсутність у матеріалах страхової справи будь-яких інших письмових заяв з боку позивача про настання страхового випадку.

Не заслуговують уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву про те, що позивачем порушено встановлений Договором обов`язок про передачу представнику страховика всіх комплектів ключів до замка запалювання, а також документів, які надають право на управління застрахованим транспортним засобом, так як вони спростовуються викладеними у позовній заяві доводами. Так, згідно з пунктом 26.1.12 Договору, в разі настання передбаченої у п. 24.2 Договору події страхувальник зобов`язаний у випадку викрадення ТЗ в день подання страховику письмової заяви про подію та на виплату передати представнику страховика всі комплекти ключів до замка запалювання ТЗ, безконтактні мітки/чіпи до пристрою для запобігання викраденню, ключі механічного пристрою для запобігання викраденню, пристрої дистанційного управління системою для запобігання викраденню, якими укомплектований ТЗ заводом-виробником та/або які додатково встановлені на ТЗ, а також документи, які надають право на управління застрахованим ТЗ (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію ТЗ, довіреність (у випадку її наявності), тимчасовий реєстраційний талон, подорожній лист службового автомобіля), або довідку про їх вилучення органами МВС. З розділу 5 Договору слідує, що страхувальник має в наявності лише один комплект контактних та безконтактних ключів (оригіналів) до замка запалювання застрахованого транспортного засобу. Позивач у цій частині вказав, що ключ від автомобіля був вилучений співробітниками Дніпровського УП ГУНП у м. Києві при проведенні огляду місця події 28.11.2021, що підтверджується відповідним протоколом, з якого слідує, що ключ від автомобіля було вилучено та поміщено до спеціального пакету KIV2149787. В подальшому 15.12.2021 вказаний ключ разом із пакетом KIV2149787 переданий позивачу на зберігання з роз`ясненням про кримінальну відповідальність за статтями 197 та 388 КК України за порушення обов`язків щодо охорони майна та приховування майна, яке підлягає конфіскації. При цьому, позивач зобов`язаний зберігати ввірене йому майно до рішення суду по даному кримінальному провадженню. Таким чином, позивач не допустив порушення вимог 29.5.16 Договору страхування, а посилання відповідача на таке порушення є безпідставним.

Звертав увагу суду на те, що передача працівникам автомийки ключа до замка запалювання була обумовлена виключно необхідністю здійснення ними своїх трудових обов`язків, а саме мийки автомобіля. Страхувальник не знав та не міг знати, а також не міг передбачити, що працівником автомобільної мийки ОСОБА_4 буде здійснено викрадення застрахованого транспортного засобу під час здійснення його трудових обов`язків. Така передача ключа не є порушенням умов договору та не може розглядатися як підстава для відмови відповідачем у виплаті страхового відшкодування позивачу.

Посилався на те, що не заслуговують уваги доводи відповідача про те, що до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, застосовують положення пункту 28.8. Договору щодо повної загибелі транспортного засобу, так як страхова подія настала саме за ризиком «Викрадення».

Зазначив, що якби відповідач вважав за необхідне застосувати до правовідносин, які виникли між ним та позивачем положення пункту 28.8. Договору, він мав би організувати продаж пошкодженого транспортного засобу, чого ним зроблено не було, а тому відповідно до пункту 28.8 Договору сума страхового відшкодування становила би ту суму, яка заявлена позивачем до відшкодування. Не заслуговують уваги аргументи відповідача про те, що позивач міг би продати пошкоджений ТЗ за 450 000 грн., так як обов`язок організації продажу лежить саме на відповідачеві та не може бути перекладений ним на позивача. Більше того, страховиком, у порушення вимог пункту 28.6. не встановлено форми та змісту абандону, який мав би бути укладений між позивачем та відповідачем, тобто знову має місце невиконання страховиком умов Договору, як вказав останній. При цьому, позивач стверджує, що до правовідносин, що виникли між ним та відповідачем, підлягають застосуванню положення пункту 28.5 Договору страхування та виплата повинна бути здійснена у зв`язку із настанням ризику «Викрадення».

Щодо розміру пені для відшкодування, відповідачем заперечень не надано, а тому позивач вважає, що відповідач погоджується з розміром заявленої ним пені.

Зазначив, що позивач звернувся до відповідача із заявою про подію та на виплату щодо настання страхового випадку «Викрадення». Збитки, які поніс позивач, обумовлені самим фактом незаконного заволодіння належним позивачу на праві приватної власності автомобілем особою, яка вчинила кримінальне правопорушення, безвідносно до наслідків у вигляді збитків, які настали внаслідок незаконного керуванням автомобілем позивача. Разом з тим, пункт 29.1 Договору може бути застосований лише у разі, якщо збитки сталися під час керування ТЗ, тобто стосуються інших страхових ризиків, передбачених умовами Договору страхування, а саме: «Збитки внаслідок ДТП» (п.24.2.2 Договору страхування) та «Збитки внаслідок інших подій» (п. 24.2.3 Договору страхування). Таким чином, відповідач не вправі відмовити позивачу у здійсненні страхового відшкодування на підставі пункту 29.1. Договору.

Посилався на те, що відповідач безпідставно посилається на пункт 29.5.6 Договору, як на підставу відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Вчергове звертав увагу суду, що передача працівникам автомийки ключа до замка запалювання була обумовлена виключно необхідністю здійснення ними своїх трудових обов`язків, а саме мийки автомобіля.

20.12.2022 до суду від представника відповідача АТ «СК» АРКС» - Шишлова О.Є. надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив, у який викладені доводи, які тотожні відзиву на позовну заяву.

13.01.2023 до суду від представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 надійшли письмові пояснення.

17.01.2023 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Інших заяв по суті справи від сторін не надійшло.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 заявлений позов підтримав та просив його задовольнити, з підстав заявлених у ньому. Вказав, що сторонами не оспорюється укладення договору добровільного страхування, за яким позивач сплатив усі платежі. Підставою для звернення до відповідача із повідомленням про настання страхового випадку стало викрадення автомобіля позивача, відповідно відповідач має виплатити страхове відшкодування, у зв`язку із настанням страхового випадку. Підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування відповідачем стала те, що нібито позивач добровільно передав ключі, проте таке спростовується вироком суду, яким ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину за викрадення автомобіля позивача.

Представник відповідача АТ «СК «АРКС» - Шишлова О.Є. у судовому засіданні проти обставин, викладених у позовній заяві заперечував, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково вказав, що у розрізі спірних правовідносин будь-який страховий випадок не настав.

Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Як встановлено судом та не заперечується учасниками справи, 30.06.2021 між ОСОБА_3 та СК «АРКС» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 68130а1ка, об`єктом страхування за яким є транспортний засіб «Tesla Model S», номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , який належить позивачу на праві приватної власності. Страхова сума по транспортному засобу становить 986 600 грн, а франшиза для страхового випадку «викрадення» становить в розмірі 10.00 % від страхової суми.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

За правилами статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦПК України, пункту 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно із частиною першою статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.03.2018 у справі № 583/1033/17 (провадження № 61-3440св18).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зроблено висновок, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови.

Судом встановлено, що будь-яких зауважень в частині неясності умов укладеного договору від сторін до суду не надходило.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У частині першій статті 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).

У постанові Верховного Суду України від 23.04.2012 у справі № 6-101цс11 зроблено висновок, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає.

Так, п. 24.2. Договору визначено, що до страхових випадків належать: викрадення, збитки внаслідок ДТП, збитки внаслідок інших подій.

У добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 68130а1ка від 30.06.2021 сторони визначили про те, що:

страховий випадок - виникнення пошкоджень ТЗ чи втрата ТЗ внаслідок однієї події, зазначеної у п.24.2. Договору ( п. 23 Договору);

викрадення - незаконне заволодіння ТЗ під час його знаходження у будь-якому місці в будь-який час, з урахуванням умов, вказаних в розділі 16 цього Договору, шляхом: грабежу (відкритого викрадення ТЗ), крадіжки (таємного викрадення ТЗ), розбою (нападу з метою заволодіння ТЗ, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства) (п. 24.2.1. Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення страхового відшкодування з відповідача на підставі страхового ризику «Викрадення», суд оцінює доводи сторін у цій частині та вирішує заявлені вимоги у цій частині.

Так, страховик зобов`язаний: протягом 2 (двох) робочих днів, як тільки йому стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування; при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк згідно з розділом 28 Договору (п.п. 25.1.2., 25.1.3 п. 25.1. Договору). Страхувальник зобов`язаний: на вимогу страховика надавати пояснення, в т.ч. письмові, щодо заявленої події, інформації про ТЗ, у зв`язку з чим прибувати до страховика за визначеною страховиком адресою (п.п. 25.2.16 п. 25.2. Договору); на вимогу страховика надати оригінали документів у термін, визначений страховиком, якщо страхувальник надавав копії документів та/або електронні копії оригіналів паперових документів (п.п. 25.2.18. п. 25.2. Договору).

Як свідчить аналіз договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 68130а1ка від 30.06.2021 сторони визначили, що саме на страховика покладається обов`язок вжити заходів щодо оформлення в подальшому всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування та укласти договір абандону, з огляду на положення договору добровільного страхування.

Згідно положень пункту 26 Договору, в разі настання передбаченої у п. 24.2. Договору події страхувальник зобов`язаний: з місця події, що має ознаки страхового випадку, повідомити та викликати на місце події відповідні компетентні органи (з урахуванням п. 6 та п. 27.7 Договору), а також дочекатися їх приїзду з метою обов`язкової реєстрації та оформлення події співробітниками відповідних компетентних органів (п.п. 26.1.2. п.26.1 Договору); протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту настання події сповістити про це страховика шляхом надання заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку, та на виплату страхового відшкодування (надалі - заява про подію та на виплату - п. 27.1.1 Договору). Якщо виконання вказаних вимог було неможливим, страхувальник повинен довести це документально (п.п. 26.1.3. п.26.1 Договору); ????у випадку викрадення Т3 в день подання страховику письмової заяви про подію та на виплату передати представнику страховика всі комплекти ключів до замка запалювання ТЗ, безконтактні мітки/чіпи до пристрою для запобігання викраденню, ключі механічного пристрою для запобігання викраденню, пристрої дистанційного управління системою для запобігання викраденню, якими укомплектований ТЗ заводом-виробником та/або які додатково встановлені на Т3, а також документи, які надають право на управління застрахованим Т3 (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію Т3, довіреність (у випадку її наявності), тимчасовий реєстраційний талон, подорожній лист службового автомобіля), або довідку про їх вилучення органами МВС.

З огляду на настання страхового ризику «Викрадення», позивач звернувся із повідомленням про настання страхового випадку до відповідача, що підтверджується листами СК «АРКС» від 29.11.2021 за № 1.102.21.0009700, № 1.003.21.0028788, № 1.102.21.0009718.

Крім того, ОСОБА_3 цього ж дня до Дніпровського управління поліції Головного Управління Національної поліції у м. Києві подав заяву про вчинення кримінального правопорушення за ч. 3ст. 289 КК України та повідомив, що 28.11.2021 приблизно о 21 год. 00 хв., за адресою: мю. Київ, вул. Райдужна, 25-А, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно заволодів автомобілем Тесла д.н.з. НОМЕР_1 , після чого перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за адресою: м. Київ, пр-т. Возз`єднання, 6 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду на вищезазначеному автомобілі.

АТ «СК «АРКС» зверталось до ОСОБА_3 з листами від 10.12.2021 № 11353/12ув, 02.02.2022 № 1073/12ув з вимогою про надання визначених страховою компанією належним чином завірених копій документів та з листом від 28.01.2022 № 935/12цв про відстрочення складання страхового акту та прийняття рішення щодо заявленого випадку, який трапився із ТЗ TESLA Model S, р.н. НОМЕР_1 , до отримання необхідних документів та інформації, але не пізніше ніж до 30.05.2022.

На вимогу АТ «СК «АРКС» представником позивача листом від 18.02.2022 № 18/02/2022-1 було направлено запитувані документи.

Листом АТ «СК «АРКС» № 3899/12ЦВ від 20.05.2022 повідомлено ОСОБА_3 , про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування щодо заявленого випадку із автомобілем TESLA Model S, р.н. НОМЕР_1 на підставі п.п. 29.1., 29.2.21, 29.5.4., 29.5.6, 29.5.16, 29.5.17 Договору.

Положення статтей 11, 525, 526, 629 ЦК України дають підстави для висновку, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання умов якого не допускається.

З урахуванням змісту статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкоджало страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом в кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК України, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК України) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

При цьому порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку.

Зважаючи на викладене, вирішуючи заявлені вимоги, з урахуванням доводів сторін, суд дійшов таких висновків.

Щодо доводів відповідача про неналежне звернення позивача до відповідача із заявою про подію та на виплату, зокрема у письмовому вигляді та порушення строків звернення до страховика.

Так, в разі настання події передбаченої у п. 24.2. Договору події страхувальник зобов`язаний з місця події, що має ознаки страхового випадку, повідомити та викликати на місце події відповідні компетентні органи (з урахуванням п. 6 та п. 27.7 Договору), а також дочекатися їх приїзду з метою обов`язкової реєстрації та оформлення події співробітниками відповідних компетентних органів (п.п. 26.1.2. п.26.1 Договору). Протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту настання події сповістити про це страховика шляхом надання заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку, та на виплату страхового відшкодування (надалі - заява про подію та на виплату - п. 27.1.1 Договору). Якщо виконання вказаних вимог було неможливим, страхувальник повинен довести це документально (п.п. 26.1.3. п.26.1 Договору).

Для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків страхувальник зобов`язаний надати страховику інформацію та/або документи: заяву про подію та на виплату, яка надається страхувальником шляхом телефонного звернення до контакт-центру страховика, за номерами телефонів, що визначені у договорі або шляхом подання заяви через офіційний сайт страховика. Сторони погодили, що належне виконання страхувальником цього пункту є повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, та не потребує додаткового письмового підтвердження, окрім випадків, передбачених п. 27.1.1.5 Договору (п.27.1 Договору).

Пунктом 27.1.1.5 Договору визначено, що для підтвердження настання страхового випадку страхувальник зобов`язаний надати письмову заяву про подію та на виплату, за формою визначеною страховиком протягом (трьох) робочих днів (незалежно від фіксації заяви через контакт-центр страховика, у телефонному режимі) виключно у випадках: викрадення або повної загибелі застрахованого ТЗ; якщо після фіксації телефонної заяви про подію та на виплату страховиком прийняте рішення про відмову у визнанні події страховим випадком та/або відмову у виплаті страхового відшкодування та страхувальник не згоден із зазначеним рішенням; на вимогу страховика.

Як встановлено судом в межах розгляду даних спірних правовідносин, позивач, ОСОБА_3 звернувся до відповідача із повідомленням про настання випадку, що має ознаки страхового випадку, про що свідчать відповідні підтвердження відповідача про прийняття такої заяви та її реєстрації, адресовані останньому за допомогою електронного листування, у день настання страхового випадку «викрадення» - 28.11.2021, відтак строки звернення до страховика ОСОБА_3 не порушені, тому доводи страховика у цій частині є безпідставними.

Як наголошувалося судом, що встановлено із суті укладеного між сторонами договору страхування, яким сторони визначили, що саме на страховика покладається обов`язок вжити заходів щодо оформлення в подальшому всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування та укласти договір абандону. Заперечуючи проти позовних вимог, посилаючись на неподання ОСОБА_3 письмової заяви про подію та на виплату, відповідачем не надано будь-яких доказів стосовно надання можливості позивачу подати таку заяву у письмовому вигляді та звернутися до страховика для надання усієї інформації про настання страхового випадку як це передбачено п.п. 25.2.16 п. 25.2. Договору, що спростовує доводи відповідача у цій частині.

Доводи відповідача у частині прямих збитків на противагу доводів позивача, судом до уваги не беруться, оскільки позивачем ставиться питання про стягнення страхового відшкодування за ризиком «викрадення» та саме із заявою про настання випадку «викрадення» звернувся позивач до відповідача, в межах чого заявлені позовні вимоги, відтак досліджуються умови договору та порушення умов договору лише за ризиком «викрадення», тому суд інші доводи відповідача не оцінює.

Щодо доводів відповідача про добровільну передачу ключів, що зумовило настання страхового випадку «викрадення» суд дійшов таких висновків.

У випадку викрадення ТЗ в день подання страховику письмової заяви про подію та на виплату передати представнику страховика всі комплекти ключів до замка запалювання ТЗ, безконтактні мітки/чіпи до пристрою для запобігання викраденню, ключі механічного пристрою для запобігання викраденню, пристрої дистанційного управління системою для запобігання викраденню, якими укомплектований ТЗ заводом-виробником та/або які додатково встановлені на ТЗ, а також документи, які надають право на управління застрахованим ТЗ (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію ТЗ, довіреність ( у випадку її наявності), тимчасовий реєстраційний талон, подорожній лист службового автомобіля, або довідку про їх вилучення органами МВС.

При цьому, згідно положень п. 29.5. Договору страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, зокрема, але не виключно, якщо: страхувальник (водій застрахованого Т3) добровільно передав основний та/або додатковий комплекти ключів до замка запалювання та/або безконтактні мітки/ чіпи до пристрою для запобігання викраденню особі, яка не вказана в розділі 8 Договору як особа, допущена до керування застрахованим ТЗ. Умови цього пункту Договору не застосовуються, якщо Страхувальником обрано варіант «Так» згідно з п. 8.2 Договору та збитки виникли за ризиком «Збитки внаслідок ДТП» під час керування ТЗ особою, яка не вказана в п. 8.2 Договору як особа, допущена до керування застрахованим Т3, але керувала Т3 на законних підставах.

Посилаючись на вказані положення договору, вказуючи про добровільну передачу ключів працівнику автомийки, страховик дійшов до переконання, що страхового ризику «викрадення» не настало, оскільки відбувалась добровільна передача ключів, про що стверджував представник відповідача під час розгляду даної цивільної справи.

Разом з цим, такі доводи відповідача є безпідставними та такими, що свідчать про недобросовісне виконання умов договору та невірне тлумачення положень договору. Як встановлено судом під час розгляду справи, що сторонами не заперечується, що підтверджується матеріалами справи, позивач звернувся із заявою про кримінальне правопорушення та за фактом якого було розпочато досудове розслідування. ОСОБА_3 звертаючись із заявою про вчинення кримінального правопорушення зазначив, що залишив автомобіль для отримання послуг з мийки автомобіля, проте у подальшому виявив відсутність автомобіля. Зазначені пояснення позивача підтверджуються свідченнями ОСОБА_4 під час досудового розслідування, який вказав, що: «28.11.2021 приблизно о 19 год. 30 хв., коли виганяв автомобіль Тесла з боксу, вирішив трішки покататись по прилеглій до автомийки території, але потім вирішив поїхати по Дніпровському району м. Києва, у бік вул. Березняківської…», так і під час судового розгляду, де ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, в яких підтвердив обставини його вчинення в частині часу, місця та способу, щиро розкаявся у вчиненому та вказав, що учинив незаконне заволодіння ТЗ, що підтверджується вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.09.2022 у справі № 755/1296/22 та ухвали Київського апеляційного суду від 08.02.2023.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.09.2022 по справі № 755/1296/22 ОСОБА_4 було визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 289 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.02.2023 вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 08.09.2022 щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання змінено, в решті вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 08.09.2022 залишено без змін.

Ухвала Київського апеляційного суду від 08.02.2023 по справі № 755/1296/22 набрала законної сили.

За нормою ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 6 цієї ж статті вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне у цій частині вказати про те, що у розрізі спірних правовідносин відбулась передача ключів автомобілю працівнику автомийки для надання останнім послуг, а не для користування - керування, вказаним автомобілем у особистих цілях, що у такий спосіб не вказує про добровільну передачу ключів позивачем з метою керування застрахованим транспортним засобом іншою особою.

Згідно із примітки до статті 289 КК України, під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

Таким чином, обставини передачі ключів та незаконного заволодіння транспортним засобом встановлені вироком суду від 08.09.2022 по справі № 755/1296/22, який набрав чинності, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а доводи відповідача у частині спростування фактів та обставин встановлених вироком суду, є безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам.

У частині ненадання позивачем усіх комплектів ключів, що стало підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, суд звертає увагу на таке.

Положеннями п. 29.5. Договору страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, зокрема, але не виключно, якщо: страхувальник не надав у разі викрадення Т3 всі комплекти ключів до замка запалювання ТЗ, безконтактні мітки/ чіпи до пристрою для запобігання викраденню, ключі механічного пристрою для запобігання викраденню та пристрою дистанційного управління системою для запобігання викраденню, якими укомплектований ТЗ заводом-виробником та/або які додатково встановлені на ТЗ, та документи, що надають право на управління застрахованим ТЗ (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію ТЗ, довіреність (у випадку її наявності), тимчасовий реєстраційний талон, подорожній лист службового автомобіля) (за виключенням викрадення Т3 шляхом грабежу та/або розбою) або не має можливості їх надати у зв`язку з тим, що вони знаходились у викраденому Т3 та, відповідно, були викрадені разом з ТЗ;

У пункті 5 Договору, у частині кількості комплектів контактних та безконтактних ключів (оригіналів) до замка запалювання ТЗ зазначено - один.

У межах кримінального провадження ОСОБА_3 як потерпілому на відповідальне зберігання було передано сейф-пакет KIV2140787 з ключем від ТЗ Tesla Model S НОМЕР_1 , що підтверджується зберігальною розпискою від 15.12.2021. При цьому, ОСОБА_3 , слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві було роз`яснено, що отримані ним предмети мають значення по кримінальній справі в якості речових доказів та їх приховування, передача, продаж і т.п. тягне за собою кримінальну відповідальність за ст. 197 (порушення обов`язків щодо охорони майна) та ст. 388 (приховування майна, яке підлягає конфіскації або на яке накладено арешт або описано) Кримінального кодексу України та ОСОБА_3 зобов`язався зберігати ввірене йому майно до рішення суду по даному кримінальному провадженню.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_3 був позбавлений можливості передати такий ключ страховику, оскільки був попереджений про кримінальну відповідальність за таку передачу, а іншого комплекту ключів не мав, що підтверджується умовами договору, відтак доводи відповідача у цій частині є також безпідставними. При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що страховик у межах самостійного з`ясування обставин заявленого випадку, відстрочуючи складання страхового акту більше ніж на шість місяців, не вимагав від позивача передачі комплектів ключів та не з`ясовував їх місце знаходження.

У частині укладення договору абандону суд дійшов наступних висновків.

За положень п. 28.6 Договору, обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування за ризиком «Викрадення» є попереднє укладення між страховиком і страхувальником (за наявності у страхувальника відповідних повноважень) або власником ТЗ угоди, відповідно до якої страхувальник (власник ТЗ) зобов`язується у разі, якщо викрадений Т3 буде пізніше знайдено, передати права власності на нього страховику або його представнику та оформити абандон за формою та змістом, що встановлені страховиком). Якщо виявиться, що на момент викрадення застрахований ТЗ перебував під арештом, іншим обтяженням (окрім обтяження, яке пов`язане з виконанням договірних відносин страхувальника з вигодонабувачем-банком), в т. ч. забороною чи обмеженням щодо відчуження, страховик має право відстрочити складання абандону до тримання страховиком достовірної інформації про зняття із застрахованого ТЗ всіх обтяжень, окрім тих, що пов`язані з виконанням договірних відносин страхувальника з вигодонабувачем-банком. Витрати на переоформлення ТЗ сторони несуть порівну. Витрати на переоформлення ТЗ сторони несуть порівну. Витрати щодо зняття обтяжень несе страхувальник.

Судом встановлено, що сторонами не було укладено абандон у відповідності до п.28.6 Договору виключно у зв`язку з відмовою страхової компанії, відповідачем, у визнанні події страховим випадком, а тому посилання відповідача, як на підставу для відмови у позові, на не укладення сторонами договору абадону, є безпідставними та такими, що не відповідають умовам договору. При цьому судом в межах розгляду даної справи не встановлено перешкод для укладання відповідного договору у майбутньому.

У розрізі спірних правовідносин суд доходить до висновку про те, що страховий випадок за ризиком «Викрадення» настав, тому ОСОБА_3 має право на отримання страхового відшкодування від відповідача, АТ «СК «АРКС», з огляду на таке.

Положеннями статті 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами нового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання або зміни умов зобов`язання не допускається, а ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно звичаям ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що предметом Договору є майнові інтереси ОСОБА_3 , що не суперечать закону, пов`язані із володінням, користуванням та розпоряджанням наземним транспортним засобом та іншим майном, яким є транспортний засіб «Tesla Model S», номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , який належить позивачу на праві приватної власності.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України вказаний Договір є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків і на підставі ст. 629 ЦК України є обов`язковим до виконання.

Положеннями ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування» та ч. 1 ст. 991 ЦК України визначено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямованих на настання страхового випадку; вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; інших випадків, передбачених законом.

Таким чином, при настанні страхового випадку, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є таким випадком.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», де роз`яснено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

За наявності факту своєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку, визнання (не заперечення) страховиком, що мав місце страховий випадок і не надання страхувальником визначеного договором переліку всіх речей та документів, що стосуються страхового випадку, не може бути підставою для відмови у здійснені страхової виплати.

Судом вважає доведеним, що позивач вчасно повідомив відповідача про настання страхового випадку, а останнім у належний спосіб проводилося розслідування страхового випадку, що свідчить про прийняття від позивача заяви про випадок та на виплату, а інші доводи відповідача про невиконання умов договору страхувальником спрямовані на односторонню відмову від виконання належного зобов`язання та недобросовісність страховика. При цьому, з аналізу умов договору суд дійшов переконання, що саме на страховика покладено обов`язок для встановлення істини страхового випадку, направлення відповідних запитів та виклику страхувальника для отримання необхідної інформації, укладення абандону, при цьому останнім вказаного здійснено не було.

Положеннями статті 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами нового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до підпункту 25.1.3 Договору, страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк згідно з розділом 28 Договору.

Відповідно до вимог пункту 32.1 Договору, страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхування відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,01 % від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені обставини, вирішуючи спір у межах заявлених позовних вимог, беручи до уваги встановлені обставини під час судового розгляду, що підтверджуються матеріалами справи, допустимих доказів щодо обов`язку страховика ПАТ «СК «АРКС» виплатити позивачу страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №68130а1ка від 30.06.2021, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «СК «АРКС» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 847 124,49 грн., та пені у розмірі 928,51 грн, дійшовши висновку про настання страхового випадку «Викрадення». При цьому, судом враховано ті обставини, що розмір страхового відшкодування, заявлений позивачем до стягнення, з урахуванням сплаченої ОСОБА_4 франшизи за Договором та з урахуванням нормативу знецінення ТЗ.

У частині стягнення пені за несвоєчасне здійснення виплати страхування відшкодування, суд доходить до висновку про стягнення з АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_3 пені у заявленому розмірі у сумі 928,51 грн, при цьому у позовній заяві позивачем визначено розмір пені у сумі 1 181,74 грн, втім суд діє у межах заявлених позовних вимог. Разом з цим, позивач у позові наводить обґрунтування щодо нарахування пені до моменту виконання рішення, однак у прохальній частині таких вимог не заявляє, тому суд не вирішує такі вимоги та не наводить відповідні обґрунтування в цій частині.

Отже, з урахуванням принципів розумності, справедливості та співмірності, з огляду на обов`язковість умов договору, встановлену недобросовісність страховика щодо не здійснення виплати страхового відшкодування позивачу, суд доходить висновку про задоволення позову ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення страхового відшкодування та пені за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування.

В порядку ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8 480, 53 грн.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За вимог п.5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про: призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати понесені позивачем та встановити строк на подання доказів щодо їх розміру, оскільки у позовній заяві позивач повідомляв про наявність витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 3, 11, 525, 526, 627, 628, 629, 989, 991 Цивільного кодексу України, ст.ст. 8, 9, 16, 25 Закону України «Про страхування», ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (код в , м. Київ вул. Іллінська, 8) про стягнення страхового відшкодування та пені за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 847 124,49 грн, пеню у розмірі 928,51 грн, а всього 848 053 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на користь держави судовий збір в сумі 8 480, 53 грн.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 05.07.2023 на 10:00 год., в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва (м. Київ вул. Пластова, 3 кб. 39).

Встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат - до 10:00 год. 04.07.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 07.07.2023.

Суддя: