_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/450/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

секретаря судового засідання - Бродецької Тетяни Вікторівни,

за участі: позивача та її представника ОСОБА_1 , та відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

30.06.2022 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 248 від 17.04.2010 року.

13.07.2022 року провадження у справі відкрито.

Ухвалою суду від 21.09.2022 року сторонам було надано строк для примирення до 20.03.2023 року.

17.03.2023 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду додаткові письмові пояснення.

04.04.2023 року позивач ОСОБА_2 через систему Електронний суд подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує та наполягає на його задоволенні.

05.04.2023 року позивач ОСОБА_2 електронною поштою подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує та наполягає на його задоволенні.

10.04.2023 року позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 11.04.2023 року задоволено клопотання про участь позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 13.04.2023 року в режимі відеоконференції позивач ОСОБА_2 позовну заяву підтримала та просить шлюб розірвати.

Представник позивача ОСОБА_1 , присутній в залі суду, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 присутній в судовому засіданні в залі суду 13.04.2023 року підтримав письмові пояснення, проти позову заперечуває.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В позовних вимогах позивач ОСОБА_4 посилається на те, що сторони з 17.04.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох дітей: ОСОБА_5 , 2015 року народження, та ОСОБА_6 , 2014 року народження. Спільне життя між сторонами не склалось, з часом втратили взаєморозуміння, взаємовідносини погіршилися, сторони мають різні погляди на подружнє життя, виховання дітей та сім`ю. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено, сторони проживають окремо. Спорів щодо визначення місця проживання спільних дітей немає.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 посилається на те, що неможливість спільного проживання та підтримання шлюбних відносин є вимушеним наслідком подій, пов`язаних з введенням на території України воєнного стану та евакуацією дружини з малолітніми дітьми за кордон до Республіки Польща. На прохання дружини та з метою допоги їй у переїзді з Польщі до Іспанії з спільним сином ОСОБА_7 , 2015 року народження, ІНФОРМАЦІЯ_1 сторони зустрілися на польсько-українському кордоні, де позивач передала відповідачу всиновленого сина ОСОБА_8 , 2014 року народження, на час переїзду та облаштування на новому місті терміном до 1 місяця. В подальшому, за домовленістю з дружиною, відповідач повинен був приїхати до неї в Іспанію з другим сином. При цьому жодної розмови про розірвання шлюбу не йшлося.

В додаткових письмових поясненнях від 17.03.2023 року відповідач ОСОБА_3 посилається на те, що за час, наданий судом для примирення, сторони неодноразово спілкувалися телефоном, а на період з 01.11.2022 року по 10.11.2022 року відповідач перебував у м. Бенідорм, Королівство Іспанія, де на теперішній час проживає позивач з сином ОСОБА_5 , 2015 року народження. При цьому відповідач зауважує, що поведінка дружини була доволі дивною та не схожою на її поведінку в Україні, а саме: відмова від будь-якого особистого спілкування та відмова визначення місця проживання в м. Бенідорм, спілкування з дитиною відбувалось лише в оговорених з дружиною місцях. Також позивач відмовляється від будь-якого спілкування з всиновленим сином ОСОБА_6 . З моменту його передачі відповідачу на польському кордоні 11.05.2022 року і до теперішнього часу позивач не спілкувалася з дитиною і не бажала це робити. Відповідач ОСОБА_3 зазначає, що на його думку його дружина перебуває у якомусь стресовому стані або під чиїмсь впливом. Їй потрібна допомога, яку він може та намагається надати, намагається розібратись в причинах, які підштовхнули дружину до прийняття таких несподіваних рішень. Проте для цього потрібен час. На думку відповідача, якщо дружина повернеться в Україну після закінчення воєнного стану, вона зможе вийти зі свого теперішнього стану, та сторони зможуть повернутись до нормальних стосунків та спільного життя.

В судовому засіданні 13.04.2023 року в режимі відеоконференції позивач ОСОБА_2 пояснила, що спілкування в Іспанії було лише з приводу дитини, ніяких спроб примирення не було, а також зазначила, що не бажає проживати у подальшому з ОСОБА_3 . Також позивач ОСОБА_2 вказала, що на теперішній час її рідний син проживає з нею, вона його сама забезпечує, її прийомний син виявився психічно хворим, він небезпечний для рідного сина, однак всі спроби вирішити це питання з відповідачем ним ігнорувались. Син ОСОБА_5 дуже нервував, коли був в контакті зі старшим сином, зараз він спокійний, врівноважений, задоволений тим, що не контактує з іншим сином, з батьком спілкується за телефоном. Також позивач ОСОБА_2 вказала, що відповідач ОСОБА_3 може бачитись з рідним сином, проте вона особисто відповідача бачити не бажає.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він разом з сином ОСОБА_6 на теперішній час проживають з мамою відповідача. Старший син навчається в школі, перебуває на обліку в центрі розвитку дитини, періодично проходить курси лікування. Відповідач ОСОБА_3 категорично заперечує проти позову.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 17.04.2010 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №248, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції /а.с.4/.

Сторони мають двох дітей:

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 19.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивліьного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції. Батьками вказані: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а.с.11/;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 19.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції. Батьками вказані: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а.с.12/.

На теперішній час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинено протягом року, спорів щодо визначення місця проживання дітей або поділу спільного майна не заявлено.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають двох дітей.

На теперішній час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені протягом року, позивач ОСОБА_2 з сином ОСОБА_5 , 2015 року народження, на теперішній час проживають в Іспанії в зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.

Позивач ОСОБА_2 в ході розгляду справи висловила чітку позицію щодо того, що не бажає перебувати в шлюбі з ОСОБА_3 , не заперечує проти його спілкування з сином ОСОБА_5 , проте особисто з чоловіком спілкуватись не хоче.

Відповідач ОСОБА_3 , заперечуючи проти розірвання шлюбу, наголошував на тому, що у них з позивачем є спільні діти, та виказував думки щодо можливості збереження сім`ї та примирення після повернення позивача в Україну.

З цього приводу суд зазначає, що сторонам був наданий строк для примирення, однак за вказаний період сторони не примирилися. З пояснень сторін вбачається, що спілкування зводилось к питанням щодо спілкування відповідача з сином ОСОБА_5 , однак особисті стосунки між чоловіком та дружиною не покращились та на теперішній час позивач не бажає перебувати в шлюбі з відповідачем.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

При цьому суд зазначає, що дійсно між сторонами існують невизначені питання щодо виховання, спілкування та місця проживання спільних дітей, які у випадку недосягнення згоди між батьками можуть бути предметом розгляду інших судових процесів. Ні позивач, ані відповідач після розірвання шлюбу не позбавлені права звертатись до суду або інших відповідних органів для захисту своїх прав або прав спільних дітей. З огляду на предмет позову в даному провадженні розглядається лише питання перебування чоловіка та жінки в шлюбі, що можливо лише за умови особистої згоди сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 112 СК України наявні підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, вислухавши позивача та відповідача, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 248, які від шлюбу мають двох малолітніх дітей, - розірвати.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_2 ».

Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 992,40 грн. /дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок/.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 17.04.2023 року.

Суддя Васильків О.В.