ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5658/23 Справа № 202/7249/23 Суддя у 1-й інстанції - Мачуський О.М. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря судового засідання Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом Слов`янської окружної прокуратури в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки,

-за апеляційною скаргою керівника Слов`янської окружної прокуратури Донецької області

на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року про відмову у забезпеченні позову, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Керівник Слов`янської прокуратури Рейпольський О. подав до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву Слов`янської окружної прокуратури в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки.

Разом з позовом від керівника Слов`янської прокуратури Рейпольського О. надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просив вжити заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :07:002:0328 площею 0,16723 га, яка розташована у м. Лиман Краматорського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 133), власником якої є громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка підлягає конфіскації на користь держави, шляхом припинення права власності ОСОБА_1 та визнання права власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на зазначену земельну ділянку сільськогосподарського призначення :07:002:0328 площею 0,16723 га, добровільно не відчужив її, на теперішній час є підстави для її конфіскації, у зв`язку з чим, позивачем було подано до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відповідний позов. Водночас, відповідач має реальну можливість вільно розпоряджатись спірною земельною ділянкою, що обумовлює високу вірогідність здійснення її відчуження, зміни конфігурації тощо, а тому, з метою запобігання вчинення дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення, існує необхідність у накладенні арешту на спірну земельну ділянку, що без обмеження права користування не зашкодить істотним чином правам та законним інтересам відповідача.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

24 квітня 2023 року ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у задоволенні заяви керівника Слов`янської окружної прокуратури Рейпольського О. про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Слов`янської окружної прокуратури в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У травні 2023 року, не погодившись із вказаною ухвалою, керівником Слов`янської окружної прокуратури Донецької області подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву керівника Слов`янської окружної прокуратури про забезпечення позову у цивільній справі №202/7249/23 задовольнити та накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :07:002:0328 площею 0,1673 га, яка розташована у м. Лиман Краматорського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 133).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала постановлена з невідповідністю викладених у ній висновків обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_1 більше чотирьох років незаконно володіє земельною ділянкою всупереч вимог закону. За таке незаконне володіння, відповідно до ч.4 ст.81 ЗК України, передбачена відповідальність у виді конфіскації земельної ділянки.

Ненакладення арешту на земельну ділянку потенційно унеможливлює настання такої відповідальності, оскільки земельна ділянка протягом розгляду справи може бути відчужена третім особам. З метою забезпечення виконання вимог ч.4 ст.81 ЗК України, така земельна ділянка підлягає арешту.

Також зазначає, що відсутність на даний час будь-яких дій відповідача, що могли б підтвердити його наміри здійснити відчуження земельної ділянки, не спростовують наявності у такого власника можливості безперешкодно розпорядитись земельною ділянкою, якщо не вжити заходи забезпечення позову.

Судом не було враховано обставини, доводи та обґрунтування прокурора, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Вказує, що вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки вона залишається у його володінні та користуванні.

Судом не взято до уваги, що накладення арешту на спірне майно у цій справі має логічний зв`язок з предметом позовних вимог і такий захід може забезпечити ефективний захист прав або інтересів позивача у разі ухвалення рішення про задоволення позову

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від інших учасників справи письмових заперечень на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Прокурор Донецької обласної прокуратури Лушер Н.М. у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала, просила задовольнити.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.77-80), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції від 24 квітня 2023 року скасувати з наступних підстав.

Суд першої інстанції, вивчивши заяву про забезпечення позову та дослідивши доводи, якими вона мотивується, дійшов висновку про необхідність відмовити у її задоволені, оскільки заявником не долучено жодного доказу на підтвердження існування загрози вчинення відповідачем дій щодо відчуження належного йому майна. При цьому, саме по собі зазначення викладених обставин не підтверджує те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів держави, за захистом яких звернулась Слов`янська окружна прокуратура Донецької області.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду , а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної у Постанові від 25 травня 2016 року (справа №6-605цс16), метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві керівник Слов`янської окружної прокуратури просив конфіскувати на користь держави земельну ділянку сільськогосподарського призначення громадянина російської федерації ОСОБА_1 з кадастровим номером :07:002:0328 площею 0,1673 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану у м. Лиман Краматорського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 133), шляхом припинення права власності та визнання права власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Отже, вимоги позивача, викладені у його заяві про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку стосуються майна, яке є предметом позову. Таким чином, необхідність у накладенні арешту на вказане майно витікає з самої позовної заяви, оскільки невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Крім того, діючим законодавством не передбачено обов`язку надання стороною доказів на підтвердження існування загрози вчинення відповідачем дій щодо відчуження належного йому майна.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а заява керівника Слов`янської окружної прокуратури про забезпечення позову підлягає задоволенню.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, тому ухвала суду підлягає скасуванню, а заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу керівника Слов`янської окружної прокуратури Донецької області задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року скасувати.

Заяву керівника Слов`янської прокуратури Рейпольського О. про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Слов`янської окружної прокуратури в інтересах головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :07:002:0328 площею 0,1673 га, яка розташована у м. Лиман Краматорського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 133), власником якої є громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення виготовлено 04.07.2023 року.

Судді: