Справа № 505/3230/22
Провадження № 2/505/1043/2023
У Х В А Л А

11.04.2023 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Івінського О.О.

секретаря судового засідання - Черчел Ю.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 17 жовтня 2022 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та просила встановити факт належності ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності житлового будинку, зазначеного у плані під літ. «А» з верандою літ. «а» загальною площею 71,1 кв.м., в тому числі житловою площею 40,9 кв.м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами: сараями літ. «Б,В», погребом літ. «Г», вбиральнею літ. «Д», вимощенням І,колодязем ІІ,ямою вигрібною ІІІ, хвірткою №1, воротами №2,огорожею №3, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визначити за ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , частку у спільній сумісній власності, в розмірі частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за кожним; визнати за позивачем як за спадкоємцем першої черги за законом право приватної спільної часткової власності на спадкове майно його батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді: частини вищезазначеного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також просив стягнути з відповідачки судові витрати.

Від позивача та відповідача надійшла заява про затвердження мирової угоди від 04 квітня 2023 року, в якій вони просять затвердити укладену між ними угоду і закрити провадження у справі. Наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 3 ст. 206 ЦПК України їм роз`яснені і зрозумілі.

В судовому засіданні позивач наполягав на затверджені мирової угоди, просив її затвердити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила затвердити мирову угоду та закрити провадження по справі, розгляд справи проводити за її відсутності.

Суд, вислухавши думку позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що мирова угода не підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Мета, зміст, порядок укладення сторонами мирової угоди та її затвердження судом визначені у статті 207 ЦПК України.

Так, відповідно до положень частин першої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Частиною п`ятою статті 207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Виходячи зі змісту статті 207 ЦПК України, обов`язковою умовою затвердження судом мирової угоди є її відповідність вимогам закону і відсутність порушення прав чи законних інтересів третіх осіб. Йдеться про дотримання як вимог, передбачених процесуальних законодавством, так і вимог, які випливають з цивільного законодавства.

Цивільним процесуальним законом покладено на суд обов`язок під час визнання мирової угоди перевірити, чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Таким чином, вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд має врахувати, що умови мирової угоди не можуть суперечити закону, а також брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із таким затвердженням.

Метою мирової угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін і предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами. Укладена в цивільному процесі мирова угода породжує права та обов`язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні. Тому мирова угода має матеріальний зміст, укладається сторонами, затверджується судом відповідно до вимог цивільного процесуального права, з урахуванням норм матеріального цивільного права.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва(створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 ЦК України, частини третьої статті 3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

Як вбачається з поданих матеріалів справи, сторонами не було надано доказів введення об`єкта нерухомого майна житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в експлуатацію у встановленому порядку та його реєстрації, і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права, в зв`язку з чим і неможливо встановити факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві приватної власності вищезазначеного житлового будинку та визначити частки відповідно. Вимоги позивача про визнання права приватної спільної часткової власності на спадкове майно після смерті батька є похідними від вимоги щодо встановлення факту належності на праві приватної спільної сумісної власності житлового будинку, тому ця вимога також не може бути задоволена через необґрунтованість.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не було введено в експлуатацію та зареєстроване у встановленому законом порядку, що принципово виключає можливість набуття права спільної сумісної власності та спільної часткової власності на таке нерухоме майно, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для затвердження мирової угоди, оскільки її умови суперечать вимогам закону, так як визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

За таких умов суд приходить до висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, а тому в її затвердженні необхідно відмовити та продовжити судовий розгляд.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 206, 207, 208, 259, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі від 04 квітня 2023 року укладеної між сторонами по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Продовжити розгляд справи зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду по даній справі.

Повний текст ухвали суду виготовлений 14 квітня 2023 року.

Суддя О.О. Івінський