ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Наталія Миколаївна, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про поділ майна та визнання договорів недійсними,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 19 липня 1994 року між нею та ОСОБА_8 укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двох синів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року у справі №205/3559/19 шлюб було розірвано. В період шлюбу сторонами набуте наступне майно: cадиба (домоволодіння) та земельна ділянка по АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_4 ; гараж АДРЕСА_5 ; вклад у ТОВ фірма "Електропостачзбут"; квартира АДРЕСА_6 ; право оренди земельної ділянки :01:038:0333; право оренди земельної ділянки :02:003:0319; об`єкт житлової власності на третьому поверсі, квартира номер АДРЕСА_7 , квартира АДРЕСА_8 ; місце для паркування № НОМЕР_1 , розташоване в підвальному рівні житлового комплексу «Туро-Дель-Мар», черга VI, розташованого у АДРЕСА_9 ; місце для паркування № НОМЕР_2 , розташоване в підвальному рівні житлового комплексу «Туро-Дель-Мар», черга VI, розташованого у місті Льорет-де-Мар, Іспанія; місце для паркування № НОМЕР_3 , розташоване в підвальному рівні житлового комплексу під найменуванням «Туро-Дель-Мар», черга VI. розташованою у місті Льорет-де-Мар, Іспанія; об`єкт житлової власності на третьому поверсі, квартира АДРЕСА_10 , третій блок житлового комплексу «Туро-Дель-Мар», черга VI, розташованого у АДРЕСА_9 ; квартира АДРЕСА_11 , без номеру, та АДРЕСА_12 ; право вимоги, що виникло на підставі заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2018 року у справі №199/2196/18; право вимоги, що виникло у ОСОБА_3 на підставі рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області у справі №205/7870/14-ц. Згодом частина майна була відчужена на користь ОСОБА_4 без згоди позивачки. Крім того, з переліку спільного майна ОСОБА_3 без згоди позивачки були відчужені два автомобілі: lexus LX 570, номерний знак НОМЕР_4 , за ціною продажу 927736,45 грн. та Mercedes-Benz GL 550, номерний знак НОМЕР_5 , за ціною продажу 429430,16 грн. Також позивачка зазначає, що ОСОБА_3 вийшов із засновників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Електропостачзбут" (ТОВ Ф. "ЕПЗ"). Вказана юридична особа створена останнім 16.02.1995 року з внесенням вкладу у формі грошей спільної сумісної власності. При цьому, з 13 травня 2021 року, після ознайомлення з матеріалами справи 904/12450/16 було з`ясовано, що станом на 2013 рік розмір чистих активів юридичної особи складав 32420000,00 грн. Частка відповідача ОСОБА_3 складала 60%. Отже, станом на грудень 2013 рік частка відповідача у вказаному ТОВ складала 19452000,00 грн. З березня 2015 року позивачка та відповідач шлюбні відносини не підтримували, спільне господарство не вели. До 07.12.2017 року ОСОБА_3 перебував в складі засновників вказаного товариства з часткою 100%. Враховуючи розмір чистих активів товариства, станом на грудень 2013 року в сумі 32420000,00 грн. (тридцять два мільйони чотириста двадцять тисяч гривень, а також виплату за умовами мирової угоди на користь ОСОБА_10 суми 1473616,43 грн., розмір чистих активів, з врахуванням виконаних зобов`язань ТОВ Ф. "ЕПЗ складала : 30946383,57 грн. (32420000,00 - 1473616,43). Отже відомий позивачці розмір 1/2 частки, що підлягає стягненню з відповідача, складає 15473191,79 грн. Окрім того, витрачені ОСОБА_3 грошові кошти перебували у власності сім`ї і були передані у позику. Останній не повідомив позивачку про існування та виконання вказаного позикового зобов`язання і не залучав позивачку до участі при укладенні вказаних договорів позики, не запитував згоди останньої та на власний розсуд розпоряджався сімейними грошовими коштами, що зумовило виникнення права вимоги до відповідачки ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 , згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/2196/18 у спосіб стягнення заборгованість у розмірі 5979038,00 грн, а також 9162,40 грн судових витрат, а всього 5988200,40 грн. Позивачка має право вимагати від відповідача компенсацію на 1/2 частку витрачених та стягнутих грошових коштів в сумі 2994100.20 грн. Як вбачається з рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року на користь ОСОБА_3 стягнуто суму заборгованості за договором позики від 08.09.2010 року в розмірі 11000,00 Євро, суму заборгованості за договором позики від 08.09.2010 року в розмірі 6000,00 доларів США; суму заборгованості за договорами позики від 08.09.2010 року в розмірі 684350,00 грн. Таким чином, вказані права вимоги підлягають компенсації шляхом стягнення зі ОСОБА_3 5500,00 Євро (1/2 від 11000 Євро), 3000,00 дол США (1/2 від 6000 дол СІЛА) та 342175,00 грн (1/2 від 684350,00 грн.). Тому, уточнивши позовні вимоги, позивачка просила:

- визнати недійсним договір дарування земельної ділянки №3853, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. 12.09.2017, предметом якого є земельна ділянка АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:211:0030, площею 0,0778 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- визнати недійсним договір дарування домоволодіння АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. 16.06.2017 року;

- визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2 , посвідчений 16.06.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. за №2861;

- визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_3 , посвідчений 16.06.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. за №2859;

- визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_4 , посвідчений 16.06.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. за №2863;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу гаражу АДРЕСА_5 , посвідчений 27.06.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. за №3028;

- здійснити поділ спільного майна, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступним чином:

виділити на користь ОСОБА_1 нерухоме майно:

1/2 частку садиби (домоволодіння) АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 483,4 кв.м., житловою 241,3 кв.м.

1/2 частку земельної ділянки АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:211:0030, площею 0,0778 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

1/2 частку квартири АДРЕСА_2 ;

1/2 частку квартири АДРЕСА_3 ;

1/2 частку квартири АДРЕСА_4 ;

1/2 частку гаражу АДРЕСА_5 ;

1/2 частку квартири АДРЕСА_6 ;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста Льорет-де-мар, Іспанія, спеціальний об`єкт, одиниця номер чотириста п`ятдесят вісім, об`єкт житлової власності на третьому поверсі, квартира номер два, парадне «н», квартира АДРЕСА_8 ;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста, спеціальний об`єкт, одиниця номер п`ять, місце для паркування номер п`ять, розташований в підвальному рівні житлового комплексу під найменуванням «Туро-Дель-Мар», черга VI, розташованого у місто Льорет-де-Мар;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста, спеціальний об`єкт, одиниця номер шість, місце для паркування номер шість, розташований в підвальному рівні житлового комплексу під найменуванням «Туро-Дель-Мар», черга VI, розташованого у місті Льорет-де-Мар, Іспанія;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста, спеціальний об`єкт, одиниця номер триста дев`ятнадцять, місце для паркування номер триста дев`ятнадцять, розташований в підвальному рівні житлового комплексу під найменуванням «Туро-Дель-Мар», черга VI. розташованою у місті Льорет-де-Мар;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста, спеціальний об`єкт, одиниця номер чотириста двадцять сім, об`єкт житлової власності на третьому поверсі, квартира номер три, парадне «f», розташована на третьому поверсі у будинку за адресою: проспект Фенальс номер двадцять вісім, третій блок житлового комплексу під найменуванням «Туро-Дель-Мар», черга VI, розташованого у АДРЕСА_9 ;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста: об`єкт нерухомості спеціального типу, блок номер дев`яносто вісім, об`єкт житлової нерухомості на другому поверсі, квартира номер один, парадне «е», будівлі, розташованої у АДРЕСА_11 , без номеру, та АДРЕСА_12 , кадастровий номер об`єкту нерухомості: ;

право оренди на 1/2 земельної ділянки :01:038:0333, площею 33,58 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до договору оренди землі від 30.12.2009, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ;

право оренди на 1/2 земельної ділянки :02:003:0319, площею 46,05 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до договору оренди землі від 05.01.2010, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ;

виділити на користь ОСОБА_3 :

1/2 частку садиби (домоволодіння) АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 483,4 кв.м., житловою 241,3 кв.м.

1/2 частку земельної ділянки АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:211:0030, площею 0,0778 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

1/2 частку квартири АДРЕСА_2 ;

1/2 частку квартири АДРЕСА_3 ;

1/2 частку квартири АДРЕСА_4 ;

1/2 частку гаражу АДРЕСА_5 ;

1/2 частку квартири АДРЕСА_6 ;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста Льорет-де-мар, Іспанія, спеціальний об`єкт, одиниця номер чотириста п`ятдесят вісім, об`єкт житлової власності на третьому поверсі, квартира номер два, парадне «н», квартира АДРЕСА_8 ;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста, спеціальний об`єкт, одиниця номер п`ять, місце для паркування номер п`ять, розташований в підвальному рівні житлового комплексу під найменуванням «Туро-Дель-Мар», черга VI, розташованого у місто Льорет-де-Мар;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста, спеціальний об`єкт, одиниця номер шість, місце для паркування номер шість, розташований в підвальному рівні житлового комплексу під найменуванням «Туро-Дель-Мар», черга VI, розташованого у місті Льорет-де-Мар, Іспанія;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста, спеціальний об`єкт, одиниця номер триста дев`ятнадцять, місце для паркування номер триста дев`ятнадцять, розташований в підвальному рівні житлового комплексу під найменуванням «Туро-Дель-Мар», черга VI. розташованою у місті Льорет-де-Мар;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста, спеціальний об`єкт, одиниця номер чотириста двадцять сім, об`єкт житлової власності на третьому поверсі, квартира номер три, парадне «f», розташована на третьому поверсі у будинку за адресою: проспект Фенальс номер двадцять вісім, третій блок житлового комплексу під найменуванням «Туро-Дель-Мар», черга VI, розташованого у АДРЕСА_9 ;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста: об`єкт нерухомості спеціального типу, блок номер дев`яносто вісім, об`єкт житлової нерухомості на другому поверсі, квартира номер один, парадне «е», будівлі, розташованої у АДРЕСА_11 , без номеру, та АДРЕСА_12 , кадастровий номер об`єкту нерухомості: ;

право оренди на 1/2 земельної ділянки :01:038:0333, площею 33,58 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до договору оренди землі від 30.12.2009, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ;

право оренди на 1/2 земельної ділянки :02:003:0319, площею 46,05 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до договору оренди землі від 05.01.2010, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ;

- стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію в сумі 19488050,29 грн., 5500,00 Євро та 3000,00 дол. США, яка складається із вартості 1/2 частки розміру чистих активів ТОВ Ф. "ЕПЗ" - 15473191,79 грн., 1/2 вартості продажу автомобілів lexus LX 570 та Mercedes-Benz GL 550 - 678583,31 грн. та 1/2 частини грошових коштів, які присуджені до стягнення на підставі судових рішень у цивільних справах №199/2196/18 і №205/7870/14-ц у розмірі 5500,00 Євро, 3000,00 дол. США, 3336275,20 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року позов задоволено частково. Вирішено в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на наступне нерухоме майно:

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста Льорет-де-мар, Іспанія. Спеціальний об`єкт. Одиниця номер чотириста п`ятдесят вісім. Об`єкт житлової власності на третьому поверсі, квартира номер два, парадне «н», квартира АДРЕСА_8 . Квартира має загальну побудовану площу сто двадцять три метри вісімдесят вісім сантиметрів квадратних і корисну площу дев`яносто п`ять метрів вісімдесят вісім сантиметрів квадратних і корисну площу дев`яносто п`ять метрів сорок дев`ять сантиметрів квадратних. Частка в загальній площі житлового комплексу: шістсот тринадцять тисячних відсотку. Частка в площі блоку: три цілих шістдесят чотири тисячні відсотку. Об`єкт нерухомості зареєстрований у Реєстрі нерухомого майна місті Льорет-де-Мар- 1, том 3535, книга 402 місті Льорет-де-Мар-1, файл 52, об`єкт нерухомості 21 074, запис 3;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста. спеціальний об`єкт. Одиниця номер п`ять. Місце для паркування номер п`ять, розташований в підвальному рівні житлового комплексу під найменуванням «Туро-Дель-Мар», черга VI, розташованого у місто Льорет-де-Мар, в`їзд транспортних засобів здійснюється з вулиці Саньяго-де-Куба, номер двадцять шість та з проспекту Санта-Клотильда, номер вісім. Місце для паркування має загальну побудовану площу в тридцять один метр тридцять чотири сантиметра квадратних і корисну площу в п`ятнадцять метрів тридцять сім сантиметрів квадратних. Частка в загальній площі житлового комплексу: десять тисячних відсотку. Частка в площі приміщення, до якого воно належить: триста дві тисячних відсотку (ці відомості необхідні для розрахунку суми відповідних зборів). Об єкт нерухомості зареєстрований в тому ж Реєстрі нерухомої власності, том 3528, книга 395 місто Льорет-де-Мар-1, файл 45, об`єкт нерухомості 20168;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста. спеціальний об`єкт. Одиниця номер шість. місце для паркування номер шість, розташований в підвальному рівні житлового комплексу під найменуванням «Туро-Дель-Мар», черга VI, розташованого у місті Льорет-де-Мар, Іспанія. Місце для паркування має загальну побудовану площу в тридцять три метри шість сантиметрів квадратних і корисну площу в шістнадцять метрів двадцять два сантиметри квадратних. Частка в загальній площі житлового комплексу: десять тисячних відсотку. Частка в площі приміщення, до якого воно належить: триста дев`ятнадцять тисячних відсотку (ці відомості необхідні для розрахунку суми відповідних зборів). об`єкт нерухомості зареєстрований в тому ж Реєстрі нерухомої власності, том 3528, книга 395 місті Льорет-де-Мар-1, файл 48, об`єкт нерухомості 20170;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста. спеціальний об`єкт. Одиниця номер триста дев`ятнадцять. Місце для паркування номер триста дев`ятнадцять, розташований в підвальному рівні житлового комплексу під найменуванням «ТУРО-ДЕЛЬ-МЛР», черга VI. розташованою у місті Льорет-де-Мар. В`їзд транспортних засобів здійснюється з вулиці Саньяго-де-Куба, номер двадцять шість та з проспекту Санта-Клотильда. номер вісім. Місце для паркування має загальну побудовану площу в тридцять два метри п`ятдесят вісім сантиметрів квадратних і корисну площу в п`ятнадцять метрів дев`яносто вісім сантиметрів квадратних. Частка в загальній площі житловою комплексу: десять тисячних відсотку. Частка в площі приміщення, до якого воно належить: триста чотирнадцять тисячних висотку (ці відомості необхідні дія розрахунку суми відповідних зборів). Об`єкт нерухомості зареєстрований в тому ж Реєстрі нерухомої власності, том 3533 книга 400 місто Льорет-де-Мар-1, файл 85. Об`єкт нерухомості 20796 запис 1;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста. спеціальний об`єкт. Одиниця номер чотириста двадцять сім . Об`єкт житлової житлової власності на третьому поверсі, квартира номер три, парадне «f», розташована на третьому поверсі у будинку за адресою: АДРЕСА_11 є третім блоком житлового комплексу під найменуванням «Туро-Дель-Мар», черга VI, розташованого у АДРЕСА_9 . Квартира має загальну побудовану площу сто двадцять чотири метри тридцять два сантиметри квадратних і корисну площу дев`яносто п`ять метрів дев`ять сантиметрів квадратних. Частка в загальній площі житлового комплексу: шістсот одинадцять тисячних відсотку. Частка в площі блоку: три цілих шістдесят три тисячні відсотки. Об`єкт нерухомості зареєстрований у Реєстрі нерухомого майна місто Льорет-де-Мар-1, том 3534, книга 401, м Льорет-де-Мар-1, файл 184, об`єкт нерухомості 21012, запис 1;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста: об`єкт нерухомості спеціального типу. блок номер дев`яносто вісім. об`єкт житлової нерухомості на другому поверсі, квартира номер один, парадне «е», будівлі, розташованої у АДРЕСА_11 , без номеру, та АДРЕСА_12 . Корисна площа: сімдесят дев`ять метрів п`ятдесят сантиметрів квадратних, а також тераса площею шість метрів дев`яносто сантиметрів квадратних. Об`єкт нерухомості складається з кількох житлових та допоміжних приміщень. Частка зазначеного об`єкту нерухомості: а) в загальному об`ємі будівлі: одна ціла дев`ятнадцять сотих відсотку, а в об`ємі парадного «Е»: 8,79 відсотку. Реєстрація: Реєстр власності у місті Льорет-де-Мар №1, книга 629, том 2705, файл 183, об`єкт нерухомості 29480, запис 4а. Кадастровий номер об`єкту нерухомості: ;

1/2 частку на квартиру АДРЕСА_6 . Загальна площа 92,4 кв.м., житлова площа 58 кв.м, яка складається з І коридор, 2 житлова кімната, 3 кладова, 4 житлова кімната, 5 коридор, 6- кладова, 7 житлова кімната, 8 житлова кімната, 9 кладова, 10 кухня, 11 вбиральня, 12 ванна;

Також вирішено в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на наступне нерухоме майно:

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста Льорет-де-мар, Іспанія. Спеціальний об`єкт. Одиниця номер чотириста п`ятдесят вісім. Об`єкт житлової власності на третьому поверсі, квартира номер два, парадне «н», квартира АДРЕСА_8 . Квартира має загальну побудовану площу сто двадцять три метри вісімдесят вісім сантиметрів квадратних і корисну площу дев`яносто п`ять метрів вісімдесят вісім сантиметрів квадратних і корисну площу дев`яносто п`ять метрів сорок дев`ять сантиметрів квадратних. Частка в загальній площі житлового комплексу: шістсот тринадцять тисячних відсотку. Частка в площі блоку: три цілих шістдесят чотири тисячні відсотку. Об`єкт нерухомості зареєстрований у Реєстрі нерухомого майна місті Льорет-де-Мар- 1, том 3535, книга 402 місті Льорет-де-Мар-1, файл 52, об`єкт нерухомості 21 074, запис 3;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста. спеціальний об`єкт. Одиниця номер п`ять. Місце для паркування номер п`ять, розташований в підвальному рівні житлового комплексу під найменуванням «Туро-Дель-Мар», черга VI, розташованого у місто Льорет-де-Мар, в`їзд транспортних засобів здійснюється з вулиці Саньяго-де-Куба, номер двадцять шість та з проспекту Санта-Клотильда, номер вісім. Місце для паркування має загальну побудовану площу в тридцять один метр тридцять чотири сантиметра квадратних і корисну площу в п`ятнадцять метрів тридцять сім сантиметрів квадратних. Частка в загальній площі житлового комплексу: десять тисячних відсотку. Частка в площі приміщення, до якого воно належить: триста дві тисячних відсотку (ці відомості необхідні для розрахунку суми відповідних зборів). Об єкт нерухомості зареєстрований в тому ж Реєстрі нерухомої власності, том 3528, книга 395 місто Льорет-де-Мар-1, файл 45, об`єкт нерухомості 20168;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста. спеціальний об`єкт. Одиниця номер шість. місце для паркування номер шість, розташований в підвальному рівні житлового комплексу під найменуванням «Туро-Дель-Мар», черга VI, розташованого у місті Льорет-де-Мар, Іспанія. Місце для паркування має загальну побудовану площу в тридцять три метри шість сантиметрів квадратних і корисну площу в шістнадцять метрів двадцять два сантиметри квадратних. Частка в загальній площі житлового комплексу: десять тисячних відсотку. Частка в площі приміщення, до якого воно належить: триста дев`ятнадцять тисячних відсотку (ці відомості необхідні для розрахунку суми відповідних зборів). об`єкт нерухомості зареєстрований в тому ж Реєстрі нерухомої власності, том 3528, книга 395 місті Льорет-де-Мар-1, файл 48, об`єкт нерухомості 20170;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста. спеціальний об`єкт. Одиниця номер триста дев`ятнадцять. Місце для паркування номер триста дев`ятнадцять, розташований в підвальному рівні житлового комплексу під найменуванням «Туро-Дель-Мар», черга VI. розташованою у місті Льорет-де-Мар. В`їзд транспортних засобів здійснюється з вулиці Саньяго-де-Куба, номер двадцять шість та з проспекту Санта-Клотильда. номер вісім. Місце для паркування має загальну побудовану площу в тридцять два метри п`ятдесят вісім сантиметрів квадратних і корисну площу в п`ятнадцять метрів дев`яносто вісім сантиметрів квадратних. Частка в загальній площі житловою комплексу: десять тисячних відсотку. Частка в площі приміщення, до якого воно належить: триста чотирнадцять тисячних висотку (ці відомості необхідні дія розрахунку суми відповідних зборів). Об`єкт нерухомості зареєстрований в тому ж Реєстрі нерухомої власності, том 3533 книга 400 місто Льорет-де-Мар-1, файл 85. Об`єкт нерухомості 20796 запис 1;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста. спеціальний об`єкт. Одиниця номер чотириста двадцять сім . Об`єкт житлової житлової власності на третьому поверсі, квартира номер три, парадне «f», розташована на третьому поверсі у будинку за адресою: проспект Фенальс номер двадцять вісім. Будинок є третім блоком житлового комплексу під найменуванням «Туро-Дель-Мар», черга VI, розташованого у АДРЕСА_9 . Квартира має загальну побудовану площу сто двадцять чотири метри тридцять два сантиметри квадратних і корисну площу дев`яносто п`ять метрів дев`ять сантиметрів квадратних. Частка в загальній площі житлового комплексу: шістсот одинадцять тисячних відсотку. Частка в площі блоку: три цілих шістдесят три тисячні відсотки. Об`єкт нерухомості зареєстрований у Реєстрі нерухомого майна місто Льорет-де-Мар-1, том 3534, книга 401, м Льорет-де-Мар-1, файл 184, об`єкт нерухомості 21012, запис 1;

1/2 частку на об`єкт нерухомості у межах міста: об`єкт нерухомості спеціального типу. блок номер дев`яносто вісім. об`єкт житлової нерухомості на другому поверсі, квартира номер один, парадне «е», будівлі, розташованої у АДРЕСА_11 , без номеру, та АДРЕСА_12 . Корисна площа: сімдесят дев`ять метрів п`ятдесят сантиметрів квадратних, а також тераса площею шість метрів дев`яносто сантиметрів квадратних. Об`єкт нерухомості складається з кількох житлових та допоміжних приміщень. Частка зазначеного об`єкту нерухомості: а) в загальному об`ємі будівлі: одна ціла дев`ятнадцять сотих відсотку, а в об`ємі парадного «Е»: 8,79 відсотку. Реєстрація: Реєстр власності у місті Льорет-де-Мар №1, книга 629, том 2705, файл 183, об`єкт нерухомості 29480, запис 4а. Кадастровий номер об`єкту нерухомості: ;

1/2 частку на квартиру АДРЕСА_6 . Загальна площа 92,4 кв.м., житлова площа 58 кв.м, яка складається з І коридор, 2 житлова кімната, 3 кладова, 4 житлова кімната, 5 коридор, 6- кладова, 7 житлова кімната, 8 житлова кімната, 9 кладова, 10 кухня, 11 вбиральня, 12 ванна.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 7681,00 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про задоволення позову у повному обсязі. Рішення місцевого суду в частині задоволених позовних вимог не оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, часткового скасування і зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 19 липня 1992 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 19.06.1992 року, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбів зроблено відповідний запис за №418 від 19 липня 1992 року (а.с. 24 т.1). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають; мають двох синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року у справі №205/3559/19, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року, шлюб позивачки та ОСОБА_3 розірвано.

Судом апеляційної інстанції оглянуто у судовому засіданні вказану вище цивільну справу №205/3559/19, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року набрало законної сили 04.02.2020 року.

Зазначеними вище судовими рішеннями установлено, зокрема, що з березня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо.

Встановлено, що за відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано право власності, зокрема, на наступне нерухоме майно:

домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 483,4 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_7 , виданого 23.01.2007 року виконавчим комітетом Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради, що підтверджується копією витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.09.2017 року №96970911 (а.с.100 зворот - 103 т.3);

земельну ділянку, площею 0,0778 га (кадастровий номер :03:211:0030) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою по АДРЕСА_1 , згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №210559, виданого Дніпропетровською міською радою 27.12.2002 року, на підставі рішення №41/5 від 18.12.2002 року (а.с. 81 т.3);

квартиру АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.03.2002 року Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням №6/357-02 від 20.09.2002 року (а.с. 107 т.3);

квартиру АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 20.11.1998 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніновою В.І. за реєстровим №5161 (а.с. 65 т.3), договору зміни виду спільної власності із спільної сумісної на спільну часткову з одночасним визначенням розміру часток у спільній частковій власності, посвідченого 14.11.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. за реєстровим №3723 (а.с. 64 т.3) та договору купівлі-продажу 1/2 частки квартири, посвідченого 14.11.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. за реєстровим №3725 (а.с. 60-61 т.3);

квартиру АДРЕСА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_8 від 07.04.2015 року, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві Шиян О.В., та витягом №36014981 від 07.04.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 14.08.2013 року (а.с. 4, 5 т.3).

Судом також установлено, що ОСОБА_3 подарував частину нерухомого майна сину сторін ОСОБА_4 , а саме:

ІНФОРМАЦІЯ_3 домоволодіння АДРЕСА_1 за договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. за №2865 (а.с. 101 зворот т.3);

16.06.2017 року квартиру АДРЕСА_2 за договором дарування квартири, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. за №2861 (а.с. 105-106 т. 3);

16.06.2017 року квартиру АДРЕСА_3 за договором дарування квартири, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. за №2859 (а.с. 57-58 т. 3);

16.06.2017 року квартиру АДРЕСА_4 за договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. за №2863 (а.с. 2-3 т.3);

12.09.2017 року земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:211:0030, площею 0,0778 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за договором дарування земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. за №3853 (а.с. 79-80 т.3).

Статтею 372 ЦК України, визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до розділу VІІ «Прикінцеві положення» Сімейного кодексу України вказаний кодекс регулює правові відносини, які виникли після набрання ним чинності, тобто після 01 січня 2004 року.

До 01 січня 2004 року чинним був Кодекс про шлюб та сім`ю України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин.

За змістом ст. 22 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ст. 24 КпШС майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.

Статтею 28 КпШС встановлено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

За змістом ч. 2 ст. 29 КпШС поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилом частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України).

За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно з частиною третьою статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Встановлено, що 30 травня 2017 року позивачка склала заяву, що посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. за №2348, за змістом якої вона надає згоду своєму чоловікові ОСОБА_3 на укладання, підписання ним договорів купівлі-продажу та на продаж і купівлю за ними будь-якого нерухомого майна, яке знаходиться в Україні, або подарувати сину ОСОБА_4 (а.с. 30 т.1).

Зазначена вище заява ОСОБА_1 від 30 травня 2017 року №2348 була надана приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. при укладенні договорів дарування від 16.06.2017 року №2865, №2861, №2859, №2863, від 12.09.2017 року №3853 (а.с. 8, 69, 95, 111 т.3).

Таким чином, оспорювані правочини відчуження нерухомого майна подружжя (договори дарування) від 16.06.2017 року №2865, №2861, №2859, №2863, від 12.09.2017 року №3853 укладені одним із подружжя - ОСОБА_3 за письмової нотаріально посвідченої згоди іншого з подружжя - ОСОБА_1 . Тому підстави для визнання їх недійсними відсутні.

Колегія також звертає увагу, що нерухоме майно подружжя за оспорюваними договорами дарування було подароване синові позивачки та відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . У заяві від 30.05.2017 року позивачка чітко висловила свою згоду, зокрема, на здійснення ОСОБА_3 дарування будь-якого нерухомого майна, яке знаходиться в Україні, сину ОСОБА_4 .

Посилання позивачки на відкликання своєї згоди щодо дарування синові нерухомого майна заявою від 06.12.2019 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. за №3101, не свідчить про недійсність оспорюваних договорів дарування, які були укладені значно раніше (червень та вересень 2017 року), до подання заяви ОСОБА_1 про відкликання згоди одного з подружжя на відчуження нерухомого майна (а.с. 31 т.1).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, приймаючи до уваги відсутність підстав для визнання оспорюваних договорів дарування недійсними, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для поділу спільного майна шляхом виділення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1/2 частині домоволодіння та земельної ділянки кадастровий номер :03:211:0030, площею 0,0778 га, по АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_3 , квартири АДРЕСА_4 .

Також встановлено, що АДРЕСА_5 був придбаний відповідачем ОСОБА_4 (від імені якого за довіреністю діяв ОСОБА_3 ) за договором купівлі-продажу машиномісця, укладеним 27.06.2017 року з продавцем ОСОБА_11 , що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. за №3028 (а.с. 45 т.1, 17-18 т.3).

Таким чином, гараж АДРЕСА_5 не є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , адже придбаний іншою особою - ОСОБА_4 та після припинення (з березня 2015 року) шлюбних стосунків.

Будь-яких доказів, що гараж АДРЕСА_5 придбавався ОСОБА_4 за кошти подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та в їх інтересах не надано; клопотань про витребування відповідних доказів судом - не заявлено.

Колегія звертає увагу, що позов в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу машиномісця від 27.06.2017 року №3028 обґрунтований продажем цього майна відповідачем ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 без згоди позивачки, що є надуманим та безпідставним. Адже гараж АДРЕСА_5 подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не придбавався.

Факт того, що відповідач ОСОБА_3 діяв від імені ОСОБА_4 за довіреністю при купівлі гаражу за договором купівлі-продажу машиномісця від 27.06.2017 року №3028 не свідчить про придбання цього майна самим ОСОБА_3 . Він діяв від імені та в інтересах ОСОБА_4 , який і є покупцем та набувачем майна за цим договором.

Отже, підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу машиномісця, укладеного 27.06.2017 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. за №3028, та поділу спільного майна шляхом виділення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1/2 частині гаражу АДРЕСА_5 - відсутні.

Також судом встановлено, що автомобіль Mercedes-Benz GL 550, номерний знак НОМЕР_5 , 2008 року випуску, колір - білий, об`єм двигуна - 5461 см.куб., зареєстровано 18 квітня 2008 року за ОСОБА_3 ; вказаний автомобіль 15 червня 2017 року зареєстрований на нового власника, згідно договору купівлі-продажу, укладеного в ТСЦ, сума продажу склала - 429430,16 грн., що підтверджується листом ТСЦ МВС №1249 від 29.11.2019 року №31/4-1249-31аз (а.с. 32-33 т.1).

Автомобіль Lexus LX 570, номерний знак НОМЕР_4 , 2014 року випуску, колір чорний, об`єм двигуна - 5663 см.куб., зареєстровано 29 квітня 2014 року за ОСОБА_3 ; вказаний автомобіль 15 червня 2017 року зареєстрований на нового власника, згідно договору купівлі-продажу, укладеного в ТСЦ, сума продажу склала - 927736,45 грн. (а.с. 32-33 т.1).

Отже, автомобілі Mercedes-Benz GL 550, номерний знак НОМЕР_5 , 2008 року випуску, та Lexus LX 570, номерний знак НОМЕР_4 , 2014 року випуску, придбані ОСОБА_3 у 2008 році та 2014 році в період шлюбу з позивачкою, тому є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Продаж автомобілів Mercedes-Benz GL 550, номерний знак НОМЕР_5 , та Lexus LX 570, номерний знак НОМЕР_4 , здійснений ОСОБА_3 у червні 2017 року після припинення фактичних шлюбних відносин, припинення спільного проживання і ведення спільного господарства (з березня 2015 року).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Норми законодавства свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц.

Згідно зі ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Частиною першою та другою статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Таким чином, у випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі статті 364 ЦК України.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; враховуючи презумпцію права спільної сумісної власності подружжя; встановивши, що автомобілі Mercedes-Benz GL 550, номерний знак НОМЕР_5 , та Lexus LX 570, номерний знак НОМЕР_4 , придбані під час перебування сторін справи у зареєстрованому шлюбі, під час спільного проживання; встановивши, що відповідач ОСОБА_3 здійснив продаж цих автомобілів 15 червня 2017 року після припинення шлюбних відносин за ціною 429430,16 грн. за Mercedes-Benz GL 550 та 927736,45 грн. за Lexus LX 570; враховуючи, що доказів надання згоди позивачкою на продаж цих автомобілів не надано; приймаючи до уваги, що доказів повернення позивачці половини коштів від вартості проданих автівок відповідачем ОСОБА_3 не надано, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки половини вартості транспортних засобів у загальному розмірі 678583,31 грн. (214715,08 грн. + 463868,23 грн.).

Колегія звертає увагу, що заява позивачки від 30 травня 2017 року містить згоду на відчуження ОСОБА_3 лише нерухомого майна та не містить згоди позивачки на відчуження транспортних засобів, які є рухомим майном (а.с. 30 т.1).

У зв`язку з цим, рішення місцевого суду підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2 частини вартості автомобілів «Mercedes-Benz GL 550» і «Lexus LX 570» з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про задоволення цієї частини позовних вимог.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалами Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року та від 10 жовтня 2017 року, у справі №205/7870/14-ц стягнуто з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості за договором позики від 08.09.2010 року в розмірі 11000,00 Євро, суму заборгованості за договором позики від 08.09.2010 року в розмірі 6000,00 доларів США, суму заборгованості за договорами позики від 08.09.2010 року в розмірі 684350,00 грн. Рішення набрало законної сили 15 грудня 2016 року (а.с. 54-59 т. 6).

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року у справі №199/2196/18 стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 5979038,00 грн., а також 9162,40 грн. судових витрат, а всього 5988200,40 грн. (а.с. 242-246 т.3). Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане заочне рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Стягувачем за вказаними вище судовими рішеннями є відповідач ОСОБА_3 , у якого виникає право вимоги до боржників ОСОБА_5 , ОСОБА_12 .

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, зазначені вище судові рішення позивачкою не оскаржувались.

Суду не представлено доказів виконання часткового або повністю рішень судів у справах №199/2196/18 і №205/7870/14-ц в добровільному чи примусовому порядку, клопотання про витребування відповідних доказів судом - позивачкою не заявлено, що підтверджується матеріалами справи.

У зв`язку з вищевикладеним, позивачкою не доведено виникнення у відповідача ОСОБА_3 обов`язку з повернення 1/2 частини коштів, отриманих в порядку виконання перед ним боргових зобов`язань, які виникли у період шлюбних відносин.

Позивачка також не позбавлена права на оскарження судових рішень у справах №199/2196/18 і №205/7870/14-ц в апеляційному порядку.

30 грудня 2009 року між ОСОБА_5 (орендодавець) та ОСОБА_3 (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого останній приймає в строкове платне користування земельну ділянку, площею 33,58 га, кадастровий номер :01:038:0333, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, строком дії договору на 49 років (а.с. 92-95 т.5).

05 січня 2010 року між ОСОБА_5 (орендодавець) та ОСОБА_3 (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого останній приймає в строкове платне користування земельну ділянку, площею 46,05 га, кадастровий номер :02:003:0319, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком дії договору на 49 років (а.с. 100-103 т.5).

Згідно пункту 36 договорів оренди від 30 грудня 2009 року та від 05 січня 2010 року, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України Про оренду землі).

За змістом частини першої статті 15 Закону України Про оренду землі, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 30 вказаного вище закону встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Судом встановлено, що право оренди земельних ділянок за кадастровими номерами :01:038:0333, :02:003:0319 виникло у відповідача ОСОБА_3 на підставі договорів оренди землі, укладених 30 грудня 2009 року та 05 січня 2010 року з орендодавцем ОСОБА_5 .

Тобто, право оренди земельних ділянок в даному випадку виникає на підставі договірних відносин (договорів) з погодженням між сторонами цього договору усіх істотних умов договору оренди, зокрема, об`єкт оренди, орендну плату, строк дії договору, тощо.

Позовна вимога про виділення ОСОБА_1 права оренди 1/2 земельних ділянок №:01:038:0333, №:02:003:0319 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без зміни кола орендарів за договорами оренди не є ефективним способом захисту. Крім того, до участі у даній справі не залучено у якості співвідповідача - ОСОБА_5 , яка є орендодавцем вказаних земельних ділянок, адже зміна кола орендарів вирішує питання про права, інтереси та обов`язки останньої.

Таким чином, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині виділення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 права оренди по 1/2 земельних ділянок кадастровий номер :01:038:0333, площею 33,58 га, кадастровий номер :02:003:0319, площею 46,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Колегія звертає увагу, що позивачка, за наявності підстав, не позбавлена можливості, на захист своїх прав та законних інтересів, звернутись до суду з іншим позовом, за іншого обґрунтування.

Щодо вимоги про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частини вартості чистих активів Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Електропостачзбут" у сумі 15473191,79 грн., колегія зазначає наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на час розгляду справи кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Електропостачзбут" є третя особа у справі - ОСОБА_6 .

Відповідно до статті 65 CК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

За змістом статті 113 ЦК України та статті 1 Закону України «Про господарські товариства» товариство з обмеженою відповідальністю належить до господарських товариств. Господарські товариства можуть набувати майнових та особистих немайнових прав.

Згідно зі статтею 115 ЦК України та статтею 12 Закону України «Про господарські товариства» господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.

Грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю цього товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується в інший об`єкт - право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому одним з визначних є той факт, що грошові кошти набуті подружжям під час їх спільного проживання.

Отже, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства.

До подібних правових висновків, у тому числі щодо юрисдикційності вимог, дійшли Верховний Суд України у постановах від 03 липня 2013 року у справі №6-61цс13, від 02 жовтня 2013 року у справі №6-79цс13, від 03 червня 2015 року у справі №6-38цс15; Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах від 13 березня 2019 року у справі №756/10797/15-ц (провадження №61-40676св18), Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 16 жовтня 2019 року у справі №906/936/18, від 03 березня 2020 року у справі №909/52/19.

Отже, після внесення до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Електропостачзбут"подружжям грошових коштів (майна, тощо), належним способом захисту одного із подружжя полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства.

Більше того, позивачка у позовній заяві не наводить обґрунтування розміру внесених у період шлюбу коштів (майна) подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_1 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Електропостачзбут".

Також позивачкою не представлено доказів розміру (вартості) внесених у період шлюбу коштів (майна) до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Електропостачзбут"; клопотання про витребування доказів судом - не заявлено.

Відповідач не визнає суму 15473191,79 грн. 1/2 частини вартості внесеного майна у товариство або половини отриманого доходу від діяльності підприємства у період шлюбу.

У позові не наведено обґрунтування розміру внесених коштів (майна) подружжя до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Електропостачзбут" на час припинення шлюбних відносин з березня 2015 року, вартості отриманого доходу від діяльності товариства на вказану дату.

Клопотання про признання відповідної судової експертизи для визначення вартості внесеного майна у товариство або половини отриманого доходу від його діяльності у період шлюбу - позивачкою не заявлене, що підтверджується матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене, позов у частині стягнення зі ОСОБА_3 частини вартості чистих активів Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Електропостачзбут" у сумі 15473191,79 грн. задоволенню не підлягає з наведених вище підстав.

Позивачка, за наявності підстав, не позбавлена можливості, на захист своїх прав та законних інтересів, звернутись до суду з іншим позовом, за іншого обґрунтування.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив, тому рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог про виділення права оренди, стягнення частини грошових коштів, які присуджені до стягнення на підставі судових рішень та в частині стягнення частини вартості чистих активів товариства.

В іншій оскаржуваній частині щодо відмови у визнанні недійсними договорів дарування від 16.06.2017 року №2865, №2861, №2859, №2863, від 12.09.2017 року №3853, поділу спільного майна шляхом виділення по 1/2 частині домоволодіння та земельної ділянки кадастровий номер :03:211:0030, площею 0,0778 га, по АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_3 , квартири АДРЕСА_4 ; щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.06.2017 року №3028 та поділу спільного майна шляхом виділення по 1/2 частині гаражу АДРЕСА_5 рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року підлягає залишенню без змін.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині частині залишених без задоволення позовних вимог.

Тому суд апеляційної інстанції справу в частині задоволених позовних вимог про визнання за ОСОБА_3 і ОСОБА_1 права власності по 1/2 за кожним на квартиру АДРЕСА_6 та нерухоме майно на території Королівства Іспанія, - не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає частковому скасуванню та зміні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року в частині відмови у стягненні зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2 частини вартості автомобілів «Mercedes-Benz GL 550» і «Lexus LX 570» скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

Стягнути зі ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 ) 1/2 частину вартості автомобіля «Mercedes-Benz GL 550», 2008 року випуску, колір білий у сумі 214715,08 грн. та 1/2 частину вартості автомобіля «Lexus LX 570» 2014 року випуску, колір чорний, у сумі 463868,23 грн., а всього 678583 (шістсот сімдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн. 31 коп.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року в оскаржуваній частині в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про

виділення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 права оренди по 1/2 земельної ділянки кадастровий номер :01:038:0333, площею 33,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

виділення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 права оренди по 1/2 земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0319, площею 46,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2 частини грошових коштів, які присуджені до стягнення на користь ОСОБА_3 на підставі судових рішень у цивільних справах Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року №199/2196/18 у сумі 2994100,20 грн. та Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року №205/7870/14-ц у розмірі 5500,00 Євро, 3000,00 дол. США, 342175,00 грн.;

стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частини вартості чистих активів Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Електропостачзбут" у сумі 15473191,79 грн. змінити в частині правового обґрунтування.

В іншій оскаржуваній частині рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова