Номер провадження 2/754/2719/23
Справа №754/3987/23
РІШЕННЯ

Іменем України

30 серпня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

представника позивачки - Білошапки О.В. ,

представника відповідача - Вольвака О.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району м. Києва», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація про стягнення матеріальної та моральної шкоди, здоров`ю

В С Т А Н О В И В:

Позиція сторони позивача

У вересні 2023 року позивач, ОСОБА_2 , через представника адвоката Білошапку Оксану Василівну, звернулася до суду із позовною заявою до Комунального підприємства «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району м. Києва» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 29 травня 2023 року позивачка просить стягнути з Комунального підприємства «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району м. Києва» на її користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 24 416,85 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.01.2023 позивачка, повертаючись з роботи до додому, після 17:00 години та йшовши по тротуару для пішоходів по вул. Радунській, що у Деснянському районі м. Києва, біля будинку № 22/9-а, вступила ногою у яму в асфальті тротуару та впала. Зважаючи на темний час доби в зимовий період (близько 18:00 год.) та відсутність вуличного освітлення через військовий стан в Україні, вона не могла уникнути такого падіння. О 17:30 год. на місце падіння позивача було викликано швидку медичну допомогу, оскільки позивач не могла самостійно піднятися та рухатися через сильний біль в правій руці.

Автомобілем швидкої медичної допомоги позивача було доставлено в травмпункт КНП «Київська міська клінічна лікарня № 3», де їй було поставлено діагноз: «закритий багатовідламковий перелом голівки та діафізу правої плечової кістки зі зміщенням відламків. Посттравматична компресійно-ішемічна невропатія правого променевого нерву. Стан після струменкомії, стадія медикаментозної компенсації». 10.01.2023 позивачу було проведено оперативне втручання. 24.01.2023 позивач була виписана з поліпшеннями на амбулаторне лікування за місцем проживання. Позивач до даного часу перебуває на лікарняному, постійне місце працевлаштування відвідувати не може через недвижність правої руки. Загальна сума витрачена позивачем на відновлення свого здоров`я та лікування травми становить 24 416,85 грн.

Зважаючи на те, що була значно пошкоджена права (робоча) рука, позивач зазнала крім надзвичайно сильного фізичного болю, ще і великі труднощі із задоволенням своєї нагальної біологічної потреби харчуватися, одягання, самостійне фізичне обслуговування самої себе. Це здійснювати було неможливо, у зв`язку з чим вона постійно відчувала сильний біль у плечі, а кінцівки пальців, через значне пошкодження нерву, і досі не працюють, чим було порушено нормальний спосіб життя, оскільки позивач змушена докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування у закладі охорони здоров`я. Зважаючи на сильні душевні та фізичні страждання, значний обсяг часу, необхідний, як для фізичного відновлення, так і душевного спокою, позивач оцінює спричинену їй моральну шкоду у 50000,00 грн.

Позиція сторони відповідача

У письмових поясненнях представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що вулиця Радунська знаходиться на балансі відповідача. По ній здійснено відповідні огляди її стану та констатовано необхідність терміново ремонту та направлено відповідні запити щодо фінансування до Департаменту транспортної інфраструктури КМДА для фінансування. Однак до цього часу ремонт вказаної вулиці не профінансовано. Крім того, в країні введений воєнний стан - відповідно до ст. 617 ЦК України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.Оскільки більшість коштів місцевого бюджету передано для оборони держави є очевидною неможливість відремонтувати всі тротуари у м. Києві одночасно.

Представник відповідача звертає увагу на той факт, що позивачка повертаючись з роботи (тобто такі дії є постійними та систематичними) мала б користуватись принципом розумної обачності в умовах воєнного стану (без освітлення), знаючи про те, що на тротуарі є відповідні пошкодження або більш обережно подолати перешкоди, або змінити маршрут.

Представник відповідача вказує, що позивач жодним чином не обґрунтував суму моральної шкоди.

Рух справи

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження. Витребувано у Київської міської державної адміністрації повну інформацію про власника та балансоутримувача тротуару для пішоходів по вулиці Радунській, що в місті Києві та інформацію щодо відповідального підприємства за утримання та ремонт тротуарної дороги для пішоходів по вулиці Радунській, що в місті Києві.

04.04.2023 від позивачки надійшла заява про збільшення позовних вимог.

18.05.2023 від Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської державної адміністрації надійшла інформація, на виконання вимог ухвали суду від 31.03.2023.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року заяву ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог (вх. № 14885 від 04.04.2023) не прийнято до розгляду та повернуто позивачу.

29.05.2023 від позивачки надійшла заява про збільшення позовних вимог (вх. № 23516).

Також 29.05.2023 від представника третьої особи надійшло клопотання, якому вона просить суд розглядати за її відсутності, та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04 липня 2023 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог від 25 травня 2023 року вх. № 23516.

30.08.2023 представником відповідача подано письмові пояснення.

У судовому засіданні 30.08.2023 ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Фактичні обставини справи встановлені судом

З карти виїзду медичної допомоги № 3773 від 07.01.2023 (а.с. 23, 24) вбачається, що ОСОБА_2 по вул. Радунській, на перехресті вул. Лисківської стала ногою у вибоїну, оступилась та впала на праву руку.

Випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 23249 (а.с. 30) підтверджується, що з 07.01.2023 по 24.01.2023 позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я, в тому числі 10.01.2023 їй проведено оперативне втручання: «Відкрита репозиція відламків правої плечової кістки, МОС пластиною та гвинтами, транспозиція променевого нерва правого плеча». В післяопераційному періоді розвинулась клініка компресійно-ішемічної невропатії правого променевого нерву. Консультована неврологом, призначено відповідне лікування. Проводилась антибактеріальна, знеболювальна, протизапальна, гастропротекторна, антикоагулянтна, нейропротекторна терапія, систематичні перев`язки, ЛФК для правої в/кінцівки, іммобілізація правої в/кінцівки пов`язкою Дезо .

ОСОБА_2 поставлено заключний клінічний діагноз: закритий багатовідламковий перелом голівки та діафізу правої плечової кістки зі зміщенням відламків; посттравматична компресійно-ішемічна невропатія правого променевого нерву; стан після струмектомії, стадія медикаментозної компенсації.

З 24.02.2023 по 23.03.2023 позивачка продовжувала лікування амбулаторно за місцем проживання, що підтверджується медичним висновком про тимчасову непрацездатність (а.с. 25).

Відповідно до наказу Головного управління з питань майна Київської міської державної адміністрації від 21.02.2002 № 23 «Про закріплення основних фондів комунальної власності територіальної громади міста Києва» тротуар на вул. Радунській є комунальною власністю територіальної громади міста Києва і закріплений на праві господарського відання за КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та експлуатації автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м. Києва.

Відповідно до п. 3.1 статуту Комунального підприємства «Шляхо-експлуатаційне по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району м. Києва», затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 2738 від 19.12.2001, підприємство створено для забезпечення безпечного руху транспорту та пішоходів по закріпленій шляховій мережі.

Пунктом п. 3.2 вказаного статуту закріплено, що предметом діяльності підприємства є виконання необхідного комплексу робіт із технічного нагляду, утримання та ремонту шляхів, підземних пішохідних переходів, вуличної зливної каналізації, каналів, канав, туалетів та інших споруд.

Щодо стягнення матеріальної шкоди

Особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 ЦК України). Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша та друга статті 1166 ЦК України).

Фактичною підставою для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачене законом. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У зазначеній нормі міститься пряма вказівка на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов`язкову підставу деліктної відповідальності. Протиправна поведінка в цивільних правовідносинах означає порушення особою вимог правової норми, що полягає в здійсненні заборонених дій або в утриманні від здійснення наказів правової норми діяти певним чином (бездіяльність).

У пункті 2 постанови Пленум Верховного Суду України від 29.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Подібний правовий висновок також міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 03.12.2014 у справі № 6-183цс14 та постановах Верховного Суду: від 11.12.2018 у справі № 759/4781/16-ц, від 11.09.2019 у справі № 203/2378/14-ц, від 29.08.2019 у справі № 638/20603/16 та від 20 січня 2021 року в справі № 197/1330/14-ц.

Іншими словами, на позивача покладається обов`язок довести факт завдання йому, діями чи бездіяльністю відповідача, майнової шкоди та її розмір, а на відповідача, в разі його не згоди, покладається обов`язок довести, що шкоду завдано не з його вини.

Відповідно до змісту ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Частиною другою статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Разом з цим, ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» передбачено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 за № 2024/02.0-7.1, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законних чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Отже, форс-мажор як обставина непереборної сили потребує доведення і належного правового оформлення сторонами в судовому процесі. Саме по собі існування таких надзвичайних і невідворотних обставин не звільняє сторону від відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань.

Чинним законодавством України встановлено форму підтвердження форс-мажорних обставин з боку третіх осіб, якими в Україні є Торгово-промислова палата та її регіональні представництва. Ці органи в межах своєї компетенції видають сертифікати про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності. Але лише у разі існування та належного підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між дією форс-мажорних обставин і неможливістю виконання зобов`язання.

При цьому, сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 911/589/21, від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 25.11.2021 у справі № 905/55/21.

У постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 922/2394/21 також зазначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Тобто, лист Торгово-промислової палати України за № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, на який посилається відповідач, не є належним доказом тієї обставини, що саме внаслідок військової агресії російської федерації проти України, відповідач не мав можливості виконати свої зобов`язання, а також зазначений лист не знімає відповідальності за невиконання відповідачем свої зобов`язань щодо ремонту тротуару на вул. Радунській.

Матеріалами справи підтверджується, що у зв`язку з падінням через яму на тротуарі по вул. Радунській позивач отримала травму, а загальна сума витрачена позивачем на відновлення свого здоров`я та лікування травми становить 25575,55 грн. (а.с. 26-29, 90).

Враховуючи те, що суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимоги, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоду у розмірі 24 416,85 грн. є обґрунтованою, підтверджується наявними у справі доказами, не спростована відповідачем, а тому підлягає задоволенню.

Щодо стягнення моральної шкоди

Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Частина друга цієї статті уточнює у чому полягає моральна шкода, а частина третя цієї статті містить також уточнення щодо визначення розміру цієї шкоди.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою статті 1167 ЦК України (частина перша статті 1167 ЦК України).

Таким чином зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди, крім випадків, коли така шкода відшкодовується незалежно від вини.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У пунктах 3, 9, 10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Крім того, як вказує Європейський суд з прав людини, оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.12.2020 справа № 752/17832/14-ц, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Розмір грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку з ремонту тротуару позивачем отримано травму, а саме закритий багатовідламковий перелом голівки та діафізу правої плечової кістки зі зміщенням відламків, позивач пережила оперативне втручання та мала тривалий період реабілітації, зазнала сильного фізичного болю, а кінцівки пальців через значне пошкодження нервів, не працюють, що викликало труднощі із задоволенням нагальної біологічної потреби харчуватися, одягатися та самостійно себе фізично обслуговувати.

З огляду на зазначене, враховуючи характер, інтенсивність і тривалість моральних страждань позивачки, та необхідні зусилля для організації її життя, суд приходить до висновку про обгрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо відшкодування з відповідача моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. 12, 76-81, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району м. Києва», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району м. Києва» на користь ОСОБА_2 відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 24 416,85 грн та моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району м. Києва» на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Комунальне підприємство «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району м. Києва», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Закревського, 29.

Третя особа - Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, , місцезнаходження: м. Київ, пр-т Червоної Калини, 29.

Повний текст рішення складено 12.09.2023.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва Оксана Гринчак