ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1436/23 Справа № 233/3176/21 Суддя у 1-й інстанції - Каліуш О.В. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №233/3176/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2022 року (суддя Каліуш О.В., повний текст судового рішення складено 31 січня 2022 року),

в с т а н о в и в :

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, на яку позивачка має право як спадкоємець першої черги. 15 січня 2020 року державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з неодержаної пенсії станом на 10 грудня 2019 року у сумі 59216,99 грн, належної померлій на підставі листа Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 32521/05/14-50 від 19 грудня 2019 року. 21 лютого 2020 року позивачці сплачено недоотриману пенсію в розмірі 57350,45 грн за невизначений період. Оскільки вона була дочкою померлої, то їй було відомо про розмір пенсії, яку отримувала її мати, та відповідно вказаний розмір суми неодержаної пенсії, який було вказано відповідачем у листі за її твердженням включає в себе період з січня 2017 року по червень 2019 року. Проте, мати позивачки не отримувала пенсію за період з березня 2016 року по червень 2019 року. Крім того, відповідачем повідомлено, що нарахована сума недотриманої пенсії з 01 березня 2016 року по 11 червня 2019 року складала 59216,99 грн. Сума 1866,54 грн не була їй виплачена у зв`язку з зверненням за отриманням пенсії більш ніж за три роки, але не зазначено, за який саме період не виплачено суму у розмірі 1866,54 грн, в якому місяці така сума була нарахована, але не була виплачена померлій. Просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на суму недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була нею одержана за життя за період з 01 березня 2016 року по січень 2017 року в розмірі 13540,74 грн; стягнути з відповідача на її користь суму пенсії, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була нею одержана за життя, в розмірі 15407,28 грн, в тому числі 1866,54 грн на підставі свідоцтва про право на спадщину та 13540,74 набуті в порядку спадкування, а також судові витрати.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2021 року залучено до участі у справі правонаступника Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15 січня 2020 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2-9, в розмірі 1866,54 грн, а також судовий збір у розмірі 908,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що рішення суду першої інстанції в часті задоволених вимог не відповідає вимогам діючого законодавства, порушує норми матеріального права. Зазначає, що у зв`язку зі зверненням за недоотриманою пенсією 15 січня 2020 року, сума недоотриманої пенсії була розрахована за період з 14 січня 2017 року по 30 червня 2019 року і склала 57350,45 грн, яка виплачена 17 лютого 2020 року. Вважає, вимоги позивачки щодо виплати грошових коштів за недоотриману пенсію померлої розмірі 1866,54 грн не повинні бути розглянуті в порядку цивільного судочинства, оскільки пенсія, яка не була нарахована за життя спадкодавця, не входить до складу спадщини. Заперечуючи проти стягнення з відповідача на користь позивачки суми в розмірі 13540,70 грн, зазначає, що відсутня норма закону або підзаконного акту, яка б зобов`язувала органи Пенсійного фонду нараховувати суми пенсії пенсіонерам після їх смерті за зверненням членів сім`ї, тому відсутні підстави для задоволення позову. Оскільки померла за життя не вжила заходи щодо своєчасного нарахування та отримання нарахованої пенсії, то вона не скористалася своїм правом на отримання належних їй сум пенсії.

З рішенням суду першої інстанції також не погодилась ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , та оскаржила його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивачка зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову є незаконним та необґрунтованим. Вважає, що в даному спорі має бути застосовано спосіб захисту права позивачки шляхом визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку, а в противному випадку, буде нівельовано саму суть правосуддя, яке за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах. Право позивачки було порушено саме відповідачем, та відмова у задоволенні позовних вимог в оскаржуваній частині відправить позивачку вдруге до нотаріуса, для отримання свідоцтва про право на спадщину, та звернення до відповідача, відмова відповідачем у виплаті та врешті решт знову звернення до суду, що порушить права позивачки на ефективний судовий захист. Вважає, що дії відповідача незаконно перешкоджають реалізації її прав на отримання належного їй спадкового майна.

Від учасників справи відзиви на апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник ГУ ПФУ в Донецькій області у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, надав клопотання, згідно якого просить справу розглянути за відсутності представника, доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ підтримав, просив її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивачка на сайті апеляційного суду, представник позивачки електронним листом, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Представник позивачки надав заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, вимоги апеляційної скарги позивачки підтримує, просить задовольнити.

Згідно із частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивачки підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Донецьку померла ОСОБА_3 (а.с. 14 ).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №2-9 від 15 січня 2020 року ОСОБА_1 отримала спадщину у вигляді недоодержаної пенсії станом на 10 грудня 2019 року у сумі 59216,99 грн, належної померлій ОСОБА_3 на підставі листа Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України №32521/05/14-50 від 19 грудня 2019 року (а.с. 15).

Згідно із чеком від 21 лютого 2020 року позивачці виплачена сума в розмірі 57350,45 грн (а.с. 13).

Згідно із довідкою Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного УПФУ № 2282 від 11 березня 2021 року, розмір призначеної пенсії ОСОБА_3 за період з березня 2016 року по червень 2019 року становить 72757,73 грн; розмір фактично виплаченої пенсії за цей період становить 57350,45 грн; різниця дорівнює 15407,28 грн (а.с. 10-зворот)

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив того, що сума у свідоцтві про право на спадщину є меншою від дійсного розміру недоотриманої пенсії, в той час як постанови про відмову нотаріуса у внесенні змін до свідоцтва про право на спадщину на зазначену недоотриману пенсію (у більшому розмірі) матеріали справи не містять. Тому, суд вважав, що у позивачки, вимога про стягнення неохопленої свідоцтвом про право на спадщину суми недоотриманої пенсії задоволенню не підлягає.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає встановленим обставинам та вимогам закону.

Спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме право власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

Підставою своїх позовних вимог позивачка зазначає наявність у неї як спадкоємця після смерті бабусі права на спадкування недоотриманої суми пенсії.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин 2, 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження №61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Донецькій області про те, що нараховані суми пенсії, на виплату яких померла мала право, але не отримала своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії, в тому числі і спадкоємцями за законом, управління Пенсійного фонду України в Донецькій області проведено виплату недоотриманої пенсії померлої, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на наступне.

ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивачки як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна.

За викладених обставин, суд першої інстанції встановивши, що позивачка має право на спадкове майно - пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах, дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки лише грошових коштів в розмірі 1866,54 грн, які недоплачені відповідачем за свідоцтвом про право на спадщину.

За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає і сума призначеної за життя ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за період з 01 березня 2016 року по січень 2017 року у розмірі 13540,28 грн.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на неотриману суму пенсії спадкодавця та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом за період з 01 березня 2016 року по січень 2017 року у розмірі 13540,28 грн. підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанцій в частині визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за період з 01 березня 2016 року по 01 січня 2017 року не відповідає вимогам закону та суперечать обставинам, що мають значення для справи, тому апеляційна скарга позивачки підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в цій частині на підставі статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в частині визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за період з 01 березня 2016 року по 01 січня 2017 року. В той час як апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області слід залишити без задоволення.

Також, відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , якою за подання апеляційної скарги було сплачено судовий збір в розмірі 1362,00 грн, відповідно до положень статті 141 ЦПК України з ГУ ПФУ в Донецької області слід стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 1362,00 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2022 року задовольнити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2022 року в частині визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за період з 01 березня 2016 року по 01 січня 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за період з 01 березня 2016 року по 01 січня 2017 року задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на суму недоотриманої пенсії, яка належала за життя її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 березня 2016 року по січень 2017 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії, яка належала за життя її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 13540,28 грн (тринадцять тисяч п`ятсот сорок гривень 28 коп.) за період з 01 березня 2016 року по січень 2017 року.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , понесені витрати по сплаті судового збору, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в сумі 1362,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 квітня 2023 року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста