ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-др/753/40/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі

головуючої судді Шаповалової К.В.

за участі секретаря судових засідань Москаленко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а заяву адвоката Пилипця Антона Юрійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2023 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/14397/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

24 березня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва від адвоката Пилипця А.Ю. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно витрат на правничу допомогу.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 27 березня 2023 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. Фактично заяву передано судді 29 березня 2023 року.

Звертаючись із поданою заявою, адвокат Пилипець А.Ю. зазначає, що у судовому засіданні представником позивача було зазначено про те, що позивачка понесла витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн, докази про що будуть надані після ухвалення рішення у справі, у строки та порядок, визначені нормами ЦПК України.

У судове засідання 18 квітня 2023 року учасники справи не з`явились, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями, наявними в матеріалах справи.

18 квітня 2023 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд заяви без участі позивача та її представника, просили заяву задовольнити в повному обсязі.

Причини неявки відповідача суду не відомі, будь-яких заяв з процесуальних питань ним суду не надсилалось, як і повідомлень про поважність причин неявки у судове засідання.

Згідно частин третьої-четвертої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить до наступного висновку.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання - задоволено. Призначено стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 18 листопада 2022 року і до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не пізніше ніж до досягнення ним 23 років.

У судовому засіданні 17 березня 2023 року, яке відбувалось за участі відповідача, представником позивача було зазначено в усній формі про те, що позивачка понесла витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн, докази будуть надані протягом п`яти днів, після ухвалення рішення у справі.

Відповідно до відбитку штампу пошти та опису вкладення, представник позивача надіслав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі із відповідними доказами 21 березня 2023 року, тобто у строки, визначені ЦПК України.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат позивачкою на правову допомогу, представником позивача до матеріалів справи надано ордер на надання правничої допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, додаток № 1 до договору про надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг від 17 березня 2023 року.

Відповідно до статті 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За приписами статті 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача адвокатом Пилипцем А.Ю. на підтвердження понесених позивачкою витрат на правову допомогу не було надано суду копію договору про надання правової допомоги, в якому визначені умови та порядок надання послуг, перелік таких послуг, тощо.

Поряд з цим, суд зазначає, що до заяви про зміну підстав позову, представником позивача було долучено лише ордер від 18 листопада 2022 року, в якому зазначено, що правова допомога надається позивачу на підставі договору б/н від 17 листопада 2022 року, а у судовому засіданні 17 березня 2023 року надано ордер, в якому вже зазначено, що він виданий на підставі договору б/н від 20 січня 2023 року.

Поряд з цим, у додатку 1 до договору про надання правової допомоги, який був наданий із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, зазначено, що договір про надання правової допомоги між позивачем та АО «Пі.Ес.Лоєрс», в особі керуючого партнера Пилипця А.Ю., був укладений 20 січня 2023 року та цей додаток укладений відповідно до пункту 3.2 договору про надання правової допомоги від 20 січня 2023 року. Пунктом 5 додатку вказано, що він є невід`ємною частиною договору.

У додатках до заяви про зміну підстав позову та до заяви про ухвалення додаткового рішення також не зазначено про те, що додається договір про надання правової допомоги.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 20 липня 2021 року у справі № 922/2604/20 відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, враховуючи те, що представником позивача не підтверджено належними доказами понесені витрати на правничу допомогу, з огляду на відсутність договору про надання правової допомоги, а також суперечності між змістом ордерів та додатком № 1 до договору, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви адвоката Пилипця Антона Юрійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К.В. Шаповалова