Номер провадження: 22-ц/813/5044/23 Головуючий у 1-й інстанції: Боярський О.О.
Єдиний унікальний номер судової справи:495/8804/22 Доповідач Базіль Л. В
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.04.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,

Бездрабко В.О.,

суддів: Воронцової Л.П.,

секретар Кузьміч Г.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 січня 2023 року, ухвалене у складі судді Боярського О.О., зі складенням повного тексту судового рішення 19.01.2023 року у справі №495/8804/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі батька у вихованні дитини

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обгрунтування.
У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в якому просив: зобов`язати відповідачку
ОСОБА_1 не чинити перешкоди у його спілкуванні з донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та не чинити перешкоди у її вихованні;
визначити спосіб спілкування батька ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким чином:
- за попередньою домовленістю з матір`ю з 17:00 годин п`ятниці до 17:00 годин неділі, у святкові дні та під час зимових і літніх канікул з правом спілкування та спільного відпочинку батька з донькою в межах України, в тому числі за адресою реєстрації місця проживання батька: АДРЕСА_1 , за умови дотримання прав та інтересів дитини;
- за попередньою домовленістю з матір`ю супроводжувати доньку під час обстежень та лікування в медичних закладах, зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 взаємно інформувати один одного про стан дитини;
- рекомендувати громадянці ОСОБА_1 , не перешкоджати громадянину ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_2 посилається на те, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 29.06.2016 року по 18.12.2020 року. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якої відповідно до судового рішення визначено за місцем проживання відповідачки.
Позивач зазначає, що він регулярно сплачує аліменти на утримання дитини, заборгованості по їх сплаті не має та постійно проявляє увагу і цікавиться життям дитини, яке йому не байдуже. Однак внаслідок непорозуміння з матір`ю дитини (відповідачкою ОСОБА_1 ), він позбавлений можливості спілкуватися з дитиною.
Позивач вказував, що наразі він має іншу сім`ю, тому бажав, щоб його дитина знала, що в неї є брат чи сестра. Житлово-побутові умови проживання його сім`ї відповідають санітарно-гігієнічним нормам, для забезпечення потреб дитини наявні всі умови в повній мірі, що підтверджується актом обстеження умов проживання, складений членами комісії органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. 31.10.2022 року на його звернення до органу опіки та піклування він отримав рішення виконавчого комітету Старокозацької сільської ради та висновок начальника служби у справах дітей про визначення способу його участі у вихованні та спілкуванні з донькою.
Посилаючись на викладені обставини просив суд задовольнити його вимоги.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 січня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у спілкуванні батька ОСОБА_2 з донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не чинити перешкод у її вихованні і спілкуванні.
Визначено спосіб спілкування батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:
- за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_1 з 12:00 годин суботи до 17:00 годин неділі, у святкові дні та під час зимових і літніх канікул з правом спілкування та спільного відпочинку батька з донькою в межах України, в тому числі за адресою реєстрації місця проживання батька:
АДРЕСА_1 , за умови дотримання прав та інтересів дитини;
- за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_1 супроводжувати доньку під час обстежень та лікування в медичних закладах.
В решті вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та визначивши своїм рішенням спосіб участі батька у вихованні і спілкуванні дитини, суд першої інстанції посилався на сукупність встановлених фактичних обставин, вік дитини, взяв до уваги більшу прив`язаність дитини до матері, та вважав, що визначений судом спосіб участі батька у вихованні і спілкуванні з дитиною сприятиме відновленню та розвитку довірливих взаємовідносин батька і дочки.
Вимоги та доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 січня 2023 року і ухвалити нове рішення, яким встановити спосіб спілкування батька ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в суботу та неділю з 12 години до 17 години дня за адресою: АДРЕСА_2 .
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду не відповідає критеріям законності та обґрунтованості.
Зазначає, що в порушення вимог ст.19 Сімейного Кодексу України в справі відсутній висновок органу опіки та піклування Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, а наявний у справі висновок начальника служби у справах дітей не компенсує відсутність висновку органу опіки та піклування. Вказує на те, що позивач, батько дитини не є власником будинку по АДРЕСА_1 , власником будинку є чужі люди для її доньки. Крім того, в цьому будинку три кімнати, в одній з них проживають власники будинку, в другій кімнаті батько дитини з дружиною і їх новонароджена дитина, в третій кімнаті проживає неповнолітній син дружини від іншого шлюбу, який має інвалідність. За вказаних обставин вважає, що перебування доньки в цьому будинку не буде відповідати найкращим інтересам дитини. Крім того, вважає, що визначивши участь батька у вихованні і спілкуванні з дитиною, суд фактично змінив судове рішення, яким визначено місце проживання дитини з матір`ю.
Аргументи інших учасників справи.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Апеляційний розгляд справи
Адвокат Биковський В.Д., який діє від імені ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду заперечив проти задоволення апеляційної скарги, покликаючись на законність і обґрунтованість судового рішення.
Інші учасники справи, будучи повідомленими у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
За викладених обставин, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та представника третьої особи на наявних матеріалах справи.
Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Обставини справи.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.06.2016 року по 18.12.2020 рік. Від цього шлюбу мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 23.07.2022 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
(м. Одеса), актовий запис №856.
Місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.10.2022 року по справі №495/4386/22, визначено з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2021 року по справі №495/914/21 ОСОБА_2 сплачує на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000,00 грн. до досягнення нею повноліття, заборгованість зі сплати яких відсутня, що підтверджується розрахунком по виконавчому провадженню №65307665, станом на 30.06.2022 року.
Відповідно до характеристики позивача ОСОБА_2 , наданою Старокозацькою сільською радою, ОСОБА_2 характеризується позитивно за місцем проживання, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.
Згідно довідки №305 від 20.07.2022 року, виданою Старокозацькою сільською радою, до складу сім`ї позивача ОСОБА_2 входять: дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пасинок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно довідки №145 від 22.07.2022 року, виданою військовою частиною НОМЕР_2 , позивач - ОСОБА_2 перебуває на військовій службі.
Відповідно до Акту обстеження умов проживання, приватний будинок з присадибною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Всі умови створені в повному обсязі. Вся необхідна побутова техніка, меблі в наявності. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.37).
Згідно рішення Виконавчого комітету Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області «Про визначення способу участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та спілкуванні з нею» було затверджено Висновок про визначення способу участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- за попередньою домовленістю з матір`ю з 17:00 годин п`ятниці до 17:00 годин неділі, у святкові дні та під час зимових і літніх канікул з правом спілкування та спільного відпочинку батька з донькою в межах України, в тому числі за адресою реєстрації місця проживання батька: АДРЕСА_1 , за умови дотримання прав та інтересів дитини;
- за попередньою домовленістю з матір`ю супроводжувати доньку під час обстежень та лікування в медичних закладах;
Мотиви апеляційного суду.
Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування.
Згідно статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.
За приписами ст.15 Закону України Про охорону дитинства дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Положення Сімейного Кодексу України визначають, що мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст.ст.141,153 СК)
Відповідно до ст.159 Сімейного Кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування,другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що батько, який проживає окремо від дитини, очевидно має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.
Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, слід враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю переважають інтереси батьків.
Суд першої інстанції при розгляді справи встановивши, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють батька можливості повноцінно спілкуватися з дочкою, дійшов правильного висновку про необхідність визначення порядку побачень ОСОБА_2 з малолітньою донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Проте апеляційний суд не може погодитися з визначеним судом першої інстанції порядком участі батька у вихованні і спілкуванні з малолітньою донькою, оскільки такий порядок не відповідає найкращим інтересам дитини.
Так, визначаючи спілкування батька з дитиною з ночівлею дитини в будинку за місцем проживання батька - АДРЕСА_1 , суд не надав належної оцінки тим обставинам, що в зазначеному житловому будинку, окрім позивача, проживають: його дружина ОСОБА_4 , син дружини від першого шлюбу, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьки дружини: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які є малознайомими людьми для малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зважив на те, що обстановка, в якій буде перебувати дитина є для неї чужою.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами скаржниці про те, що такий спосіб побачень батька з дитиною не відповідає її найкращим інтересам, оскільки на думку колегії судів може призвести дитину до надмірної тривожності, негативно вплинути на емоційний стан дитини, завдати шкоди її психологічному здоров`ю.
Що стосується запропонованого позивачем способу участі батька у вихованні дитини,а саме в частині зустрічей у святкові дні та під час зимових і літніх канікул з правом спілкування та спільного відпочинку батька з донькою в межах України, суд вважає його неприйнятним, оскільки такий спосіб є неконкретизований, що призведе до суперечок між батьками дитини з приводу визначення святкового дня, періоду відпочинку, літніх,зимових канікул з огляду на ту обставину, що дитина є дошкільного віку.
Запропонований відповідачкою графік зустрічей батька з донькою два дні поспіль, щосуботи та неділі з 12.00 години до 17.00 години також є неприйнятним, оскільки має обтяжливий характер для дитини.
За таких обставин колегія суддів вбачає підстави для встановлення іншого, відмінного від заявленого позивачем графіку його спілкування з донькою та графіком запропонованим органом опіки та піклування, відповідачкою.
Відповідно до цього графіку зустрічі батька з донькою повинні відбуватися кожної суботи з 12-00 години до 17-00 години з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, та з урахуванням її стану здоров`я.
На думку апеляційного суду, такий графік відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини, оскільки сприятиме формуванню емоційної прив`язаності доньки до батька і поступовій адаптації дитини до нового середовища.
В задоволенні вимог позивача щодо визначення способу спілкування батька ОСОБА_2 з донькою у святкові дні та під час зимових і літніх канікул з правом спілкування та спільного відпочинку батька з донькою в межах України слід відмовити з підстав вищенаведених.
При цьому апеляційний суд зауважує, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.
Приймаючи до уваги викладене, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.
Положеннями ч.1,13 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на ту обставину, що вимоги апеляційної скарги відповідачки підлягають задоволенню частково, відтак частину сплаченого нею судового збору за подання апеляційної скарги належить стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 993 грн.
Повний текст постанови складено 14.04.2023 року.
Керуючись ст.ст.367,374,376 ЦПК України апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 січня 2023 року змінити.

Визначити спосіб спілкування батька ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 наступним чином: кожної суботи з 12-00 години до 17-00 години з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька з урахуванням стану здоров`я дитини.

Це ж рішення суду в частині визначення способу спілкування батька ОСОБА_2 з донькою у святкові дні та під час зимових і літніх канікул з правом спілкування та спільного відпочинку батька з донькою в межах України, в тому числі за адресою реєстрації місця проживання батька: АДРЕСА_1 , скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих вимог ОСОБА_2 відмовити.
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги в сумі 993 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: В.О. Бездрабко
Л.П. Воронцова