Дата документу 13.04.2023Справа № 645/8051/21
Провадження № 2/554/4358/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2023 року місто Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Шевської О.І.
за участю секретаря судового засідання - Рибак Ж.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Індустріально-Немишлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -
Позивач ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Індустріально-Немишлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якій прохав визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вказати батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог вказав, що сторони перебували у шлюбу з 23.04.2011 року. 11.06.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Через деякий час сімейні стосунки сторін оновилися та вони мешкали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від даних стосунків у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оскільки сторони не перебували на той час у шлюбі, відповідач самостійно зареєструвала народження дитини та отримала статус одинокої матері. Вказав, що таким чином в свідоцтві про народження дитини він записаний батьком зі слів матері відповідно до ст. 135 СК України. Зазначив, що з квітня 2018 року сторони остаточно припинили стосунки та з того часу син мешкає разом з ним за адресою АДРЕСА_1 . Вказав, що він як батько дитини доглядає за ним, виховує, матеріально утримує, піклується про стан його здоров`я, водить до дитячого садочка.
Мати дитини відмовляється писати заяву про визначення походження дитини від батька, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом свого права.
Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату та час судового засідання, причини неявки суд не повідомила, правом на подачу відзиву не скористалася.
Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить їх задовольнити.
Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Статтею 51 Конституції України, ч. ч. 2 та 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст. 7 СК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду.
Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України.
Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини

Відповідно до ч. 3 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Встановлено, що ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю дитини вказана ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №507, свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з актового запису про народження ОСОБА_3 , відомості про батька внесені на підставі заяви матері відповідно до ст. 135 СК України.

Сторони перебували у шлюбу з 23.04.2011 року. 11.06.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Через деякий час сімейні стосунки сторін оновилися та вони мешкали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Від даних стосунків у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оскільки сторони не перебували на той час у шлюбі, відповідач самостійно зареєструвала народження дитини та отримала статус одинокої матері.

З квітня 2018 року сторони остаточно припинили стосунки та з того часу син мешкає разом з батьком за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач як батько дитини доглядає за сином, виховує, матеріально утримує, піклується про стан його здоров`я, водить до дитячого садочка.

Відповідно до Інформації наданої Комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад» (ясла садочок) №361 комбінованого типу Харківської міської ради від 13.09.2021 №82 ОСОБА_3 відвідує з 02.09.2019 року (наказ 131-в від 02.09.2019 року). Хлопчик завжди чистий, охайний. Батько щоденно приводить та забирає сина, цікавиться його успіхами, у тісному контакті співпрацює з вихователями, приймає активну участь у батьківських зборах. За харчування сплачує вчасно.

Відповідно до довідки наданої Комунальним некомерційним підприємством «Міська дитяча поліклініка №12» харківської міської ради від 06.09.2021 року зі слів педіатра та записом в історії розвитку дитини догляд за дитиною у разі її хвороби та проходження профілактичних щеплень здійснює до поліклініки батько, ОСОБА_1 , рекомендації лікаря під час хвороби дитини виконує батько.

Відповідно до висновку експерта від 21.02.2023 року за №СЕ-19/121-23/7-БД гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ймовірність даної події складає 99,999993%.

Крім цього, суд зауважує, що встановлення факту батьківства буде сприяти якнайкращим інтересам малолітніх дітей.

Відповідно до ст. 134 CK України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з п. 2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог та встановлення факту батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, ст. ст. 125, 128, 130 СК України, постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 та керуючись ст. ст. 12, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Індустріально-Немишлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиці - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вказати батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, місце знаходження: м.Харків, вул.Чернишевська, 55.

Індустріально-Немишлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місце знаходження: м.Харків, вул.Валентинівська, 31.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.І.Шевська