Справа № 203/657/23
Провадження № 2/0203/660/2023
23.06.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Єдаменко С.В.,
при секретарі Медведєвій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
03 лютого 2023 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що судовим наказом № 264/861/18 Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 березня 2018 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від 19 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, на теперішній час сімейний стан позивача змінився, позивач одружився, дружина не працює та перебуває на його утриманні. За цих підстав позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються, до 4 000 грн. (а.с.1-5)
На виконання ч.6 ст.187 ЦПК України, судом було направлено ухвалу до Національної соціальної сервісної служби України для отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб про місце проживання відповідачки (а.с.а.с.17-18, 19), у відповідь на яку надійшла інформація, що відповідачка ОСОБА_2 відсутня у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. (а.с.21-22)
Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2023 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.23)
Позивач у судові засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив задовольнити позовні вимоги. (а.с.30)
Відповідачка в судові засідання не з`явилась, відзив на позов до суду не находив. Відповідачка повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до ст.ст.128, 129 ЦПК України (а.с.а.с.28, 36, 43, 48, 53), а також шляхом направлення на її адресу судових повісток та СМС повісток. (а.с.а.с.25, 27, 33, 35, 40, 42, 45, 46, 50, 51) Клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідачка не надала, про причини неявки не повідомила.
З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України.
Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.8)
На час розгляду справи дитина мешкає разом з відповідачкою, що підтверджується позивачем у позовній заяві.
06 березня 2018 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від 19 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.10)
01 жовтня 2019 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , після чого дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с.11)
Позивач працює на посаді старшого спеціаліста-криміналіста у ГУНП в Донецькій області та отримує дохід, який за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, за винятком аліментів, склав 747 883 грн. 72 коп., що підтверджується копією довідки про доходи. (а.с.12)
Частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
У відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 192 СК України передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки 01 жовтня 2019 року він уклав новий шлюб, дружина не працює, та перебуває на його утриманні.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України).
Суд звертає увагу на те, що позивач не підтвердив погіршення його майнового стану належними та допустимими доказами. Жодного доказу на підтвердження свого матеріального стану та неможливості сплачувати аліменти у раніше встановленому розмірі, позивач суду не надав.
Крім того, суд зауважує, що доводи позивача відносно того, що змінився його сімейний стан, укладення шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
У зв`язку з чим, без доведення погіршення майнового становища позивача, доводи про те, що стягнення аліментів у розмірі частки призведе до неможливості забезпечення його та нової сім`ї, суперечить інтересам малолітньої доньки ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що зміна сімейного стану позивача, а саме укладення шлюбу з іншою жінкою, не є підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення у зв`язку з цим його майнового стану, укладення шлюбу з іншою жінкою не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).
Отже, доводи позивача про те, що у нього змінився сімейний, оскільки він уклав новий шлюб та дружина перебуває на його утриманні, є необґрунтованими, оскільки зміна сімейного стану позивача, а саме укладання шлюбу та перебування на його утриманні дружини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.
Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів не має, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, витрати зі сплату судового збору покладаються на позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.150, 155, 180, 181, 182, 192 СК України, ст.ст.3, 4, 11-13, 81, 141, 209, 259, 263-265, 268, 274, 280-282 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.
Сторони по справі:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст.273, 289 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 28.06.2023 р.
Суддя С.В. Єдаменко