Справа №274/2373/23
Провадження № 2-о/0274/70/23
Ухвала

про відмову у відкритті провадження

18.04.23 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бердичівський районний сектор управління міграційної служби України в Житомирській області про встановлення юридичного факту належності та права на громадянство України на підставі свідоцтва про народження, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт належності та права на громадянство України на підставі свідоцтва про народження.

Повно та об`єктивно дослідивши матеріали поданої заяви, оцінивши їх у сукупності та у точній відповідності з вимогами законодавства, суддя вважає, що у відкритті провадження слід відмовити, посилаючись на наступні обставини.

Так, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно ст.ст. 234, 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом (ч. 2-3 ст. 293 ЦПК України).

При цьому, згідно ч. 1-2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, встановлення факту, що має юридичне значення, в судовому порядку можливе тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Порядок розгляду заяв щодо набуття громадянства України визначений Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Закон України "Про громадянство України" визначає правовий зміст громадянства України, підстави та порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до Конституції України та Закону України "Про громадянство" іноземці та особи без громадянства можуть набути громадянства України (натуралізуватись).

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення, набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України" (розділ ІІ) та Положенням про Комісію при Президентові України з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджених Указом Президента України №215 від 27 березня 2001 року, зі змінами внесеними Указом Президента України від 27 червня 2006 року №588 "Про внесення змін до Указу Президента України від 27 березня 2001 року №215", яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі по тексту Порядок).

Службу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб становлять територіальні органи - управління (відділи) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, підрозділи - відділи (сектори) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб міських, районних управлінь, відділів МВС, пункти тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які не законно перебувають в Україні, керівним органом якої є Департамент. Державний департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб є урядовим органом, що функціонує у системі МВС, відповідальний перед Кабінетом Міністрів України, підзвітний та підконтрольний Міністрові внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про громадянство України", документами, що підтверджують громадянство України, є: 1) паспорт громадянина України; 3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 4) тимчасове посвідчення громадянина України; 6) дипломатичний паспорт; 7) службовий паспорт; 8) посвідчення особи моряка; 9) посвідчення члена екіпажу; 10) посвідчення особи на повернення в Україну.

При цьому, свідоцтво про народження не є документом, що підтверджує належність особи до громадянства України.

Згідно статті 26 Закону України «Про громадянство» визначено, що рішення з питань громадянства можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку до суду.

Таким чином, законодавством України передбачений інший порядок для вставлення фактів, які можуть бути наслідком надання заявнику громадянства України, а у разі незгоди заявника з рішенням органу, що уповноважений розглядати заяви про набуття громадянства України, останнє може бути оскаржене до суду.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Якщо за законодавством заява не підлягає судовому розгляду, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, про що зазначається в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (зі змінами, внесеними постановою Пленуму від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. (ч.4 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бердичівський районний сектор управління міграційної служби України в Житомирській області про встановлення юридичного факту належності та права на громадянство України на підставі свідоцтва про народження не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» встановлений порядок оформлення набуття громадянства України, а вирішення зазначеного питання віднесено до компетентних органів державної влади, до яких заінтересовані особи подають перелічені у відповідних пунктах Порядку документи на підтвердження певних обставин, а за наявності рішення органу, що уповноважений розглядати заяви про набуття громадянства України, останнє може бути оскаржене до суду, в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, тому відступні підстави для розгляду даного питання в порядку, який визначений Главою 6 "Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" ЦПК України, що зумовлює застосування наслідків, передбачених ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 186, 258-261, 293, 315,354 ЦПК України, суддя-

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бердичівський районний сектор управління міграційної служби України в Житомирській області про встановлення юридичного факту належності до громадянства України на підставі свідоцтва про народження

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Т.М.Вдовиченко