Провадження № 2/712/15/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н Иd81yCoppUllcm

29 березня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі -КАПЛЯ А.С.

з участю адвокатів - НІКІТЕНКО Р.П., ЛУК'ЯНЧЕНКО І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2), третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради (адреса: м. Черкаси, вул. Благовісна 170) про відібрання дитини у третіх осіб та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1), третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради (адреса: м. Черкаси, вул. Благовісна 170) про визнання шлюбу недійсним внаслідок його фіктивності та позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:d81yCoppUllcm

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відібрання дитини у третіх осіб, посилаючись на те, що з 14 серпня 2015 року він перебував з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі до смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб не було розірвано та батьківських прав не позбавлено. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З ІНФОРМАЦІЯ_1 до теперішнього часу він не має змоги забрати свого сина у третіх осіб. Зараз дитина мешкає разом з відповідачами, на дане проживання він своєї згоди не надавав, відповідачі силоміць забрали дитину та не віддають її.

Оскільки він є громадянином США та хоче забрати свого сина до себе, з вересня 2018 року займався оформленням відповідних документів для вивезення дитини до США, дана процедура займає певний період часу. Про даний факт було повідомлено Службу у справах дітей ЧМР.

Добровільно вирішити це питання з відповідачами не вдалося, тому звернувся з даним позовом до суду.

Просить відібрати малолітнього сина ОСОБА_5 у відповідачів та передати йому.

Ухвалою від 24 січня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

06.02.2019 року відповідачі не погоджуючись з позовом звернулися до суду з зустрічною позовною заявою про визнання шлюбу недійсним внаслідок його фіктивності, позбавлення батьківських прав. В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначили, що в 2012 році їхня дочка ОСОБА_4 познайомилася з ОСОБА_6. У них зав'язалися романтичні стосунки. Коли донька від нього завагітніла, вони почали проживати разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Під час перебування дочки на п'ятому місяці вагітності до них в гості прилетів батько ОСОБА_7, громадянин США, ОСОБА_1. Це була їхня перша зустріч з ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка народила сина, ОСОБА_5. Оскільки шлюб з ОСОБА_7 вона не реєструвала, батька дитини було записано зі слів матері у відповідності до ст. 135 СК України.

На жаль спільне життя у дочки з біологічним батьком дитини не склалося. Після чергової сварки ОСОБА_7 зібрав речі і зник у невідомому напрямку. Теперішнє його перебування на даний час невідоме.

Батько ОСОБА_7, ОСОБА_1, який доводиться дідом малолітньому ОСОБА_5, запропонував їхній дочці укласти фіктивний шлюб з ним, щоб вона змогла виїхати до США та влаштувати своє життя. Разом з цим, в 2015 році ОСОБА_1 подав до органів реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання батьківства відносно свого онука. Ні ОСОБА_1, ні їхня дочка, реєструючи шлюб, не мали на меті створювати справжню сім'ю. Вони не підтримували стосунків як чоловік та жінка, жодного дня не проживали разом, не вели спільного господарства, не мали спільного бюджету. Донька разом з дитиною проживала разом з ними, а ОСОБА_1 - у США. Участі у вихованні дитини він не приймав, життям та здоров'ям дитини не цікавився. ОСОБА_5 вважає його дідом. Двічі на рік на нетривалий період ОСОБА_1 приїздив в Україну. Під час своїх візитів він проживав у квартирі АДРЕСА_1. Дочка з дитиною періодично його відвідували, щоб ОСОБА_5 мав можливість поспілкуватися зі своїм дідом. Під час останнього візиту доньки до ОСОБА_1 між ними виник конфлікт. ОСОБА_1 почав домагатися дочку та застосовувати до неї фізичну силу. Про це стало відомо з відео, яке дочка знімала на телефон. Ввечері того ж дня, дочка повернулася додому, декілька днів перебувала у депресії. Через декілька днів, коли нікого не було вдома, вчинила самогубство через повішення. З цього приводу ними подано до поліції заяву про порушення кримінального провадження за статтею доведення до самогубства. Досудове слідство по даному провадженню досі триває.

У зв'язку з цим, просять визнати шлюб, укладений 14 серпня 2015 року між громадянином США ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1083 - недійсним.

Позбавити громадянина США ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис про визнання батьківства від 26 серпня 2015 року за № 12.

Крім того, 13.02.2019 року відповідачами подано відзив на позовну заяву та клопотання про призначення генетичної експертизи.

20.05.2019 року представником позивача подано заперечення на клопотання про призначення генетичної експертизи та відзив на зустрічну позовну заяву.

Ухвалою від 28.01.2020 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду в одному провадженні з первісним позовом.

Ухвалою від 28.01.2020 року зобов'язано Черкаський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді підготувати та надати Висновок психоемоційного стану про прихильність ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до сторін по справі, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Ухвалою від 07.02.2020 року вищевказану ухвалу доповнено та зобов'язано Орган опіки та піклування м. Черкаси підгодовувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_1 щодо малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; зобов'язано Орган опіки та піклування м. Черкаси підгодовувати висновок про доцільність відібрання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, від третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3.

11.08.2020 року Міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді подано до суду письмову Інформацію щодо проведеного психологічного дослідження.

Ухвалою суду від 28.01.2021 року по справі призначено судову генетичну експертизу, у зв'язку з чим провадження по справі було зупинено.

Ухвалою суду від 24.06.2021 року провадження по справі відновлено, у зв'язку з надходженням до суду висновку експерта від 10.06.2021 року.

Ухвалою від 18.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні адвокат позивача по первісному позову ОСОБА_1 адвокат Ніктенко Р.П. первісний позов підтримав та просив його задовольнити, проти зустрічного позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити.

Відповідачі по первісному позову та позивачі по зустрічному ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх представник адвокат Лук'янченко І.П. первісний позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити, зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Черкаської міської ради в судовому засіданні просила у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, думку адвокатів, пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що в 2012 році дочка відповідачів по первісному позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2, ОСОБА_4 познайомилася з ОСОБА_6. У них зав'язалися романтичні стосунки. Коли донька відповідачів завагітніла, вони почали проживати разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 народила сина, ОСОБА_5. Оскільки шлюб з ОСОБА_7 вона не реєструвала, батька дитини було записано зі слів матері у відповідності до ст. 135 СК України.

Судом встановлено, що спільне життя у ОСОБА_4 з біологічним батьком дитини не склалося, відносини між ними було припинено.

В подальшому, 07 листопада 2014 року, ОСОБА_4 уклала шлюб з батьком ОСОБА_7, з громадянином України - ОСОБА_1, та 14.08.2015 року повторно ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_1, як громадянином США.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджено копією Свідоцтва про смерть від 21 серпня 2018 року.

Позивач по первісному позову ОСОБА_1 вказує про те, що з 14 серпня 2015 року він перебував з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі до смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб не було розірвано та батьківських прав не позбавлено. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_1 зазначає, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 до теперішнього часу він не має змоги забрати свого сина у третіх осіб. Зараз дитина мешкає разом з відповідачами, на дане проживання він своєї згоди не надавав, а відповідачі силоміць забрали дитину та не віддають її. Оскільки він є громадянином США та хоче забрати свого сина до себе, з вересня 2018 року займався оформленням відповідних документів для вивезення дитини до США, дана процедура займає певний період часу. Про даний факт було повідомлено Службу у справах дітей ЧМР. Добровільно вирішити це питання з відповідачами не вдалося, тому звернувся з даним позовом до суду. Просить відібрати малолітнього сина ОСОБА_5 у відповідачів та передати йому.

Відповідача по первісному позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проти посилань ОСОБА_1 заперечують, вказують, що шлюб між ОСОБА_1 та їхньою дочкою є фіктивним. Ні ОСОБА_1, ні їхня дочка, реєструючи шлюб, не мали на меті створювати справжню сім'ю. Вони не підтримували стосунків як чоловік та жінка, жодного дня не проживали разом, не вели спільного господарства, не мали спільного бюджету. Донька разом з дитиною проживала разом з ними, а ОСОБА_1 - у США. Участі у вихованні дитини він не приймав, життям та здоров'ям дитини не цікавився.

Вказують, що ОСОБА_1 доводиться дідом малолітньому ОСОБА_5 і хлопчик вважає його дідом. ОСОБА_1 сам запропонував дочці укласти такий шлюб, щоб вона змогла виїхати до США та влаштувати своє життя.

Крім того, відповідачі по первісному позову та позивачі по зустрічному позову зазначають, що ОСОБА_1 домагався їхньої доньки та застосовував до неї фізичну силу, тому ОСОБА_4 вчинила самогубство через повішення. З цього приводу ними подано до поліції заяву про порушення кримінального провадження за статтею доведення до самогубства. Досудове слідство по даному провадженню досі триває. Тому просять визнати шлюб, укладений 14 серпня 2015 року між громадянином США ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1083 - недійсним, та позбавити громадянина США ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис про визнання батьківства від 26 серпня 2015 року за № 12.

Оцінюючи надані сторонами в судовому засіданні пояснення та докази, суд приходить до наступного.

За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини першої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з частиною другою статті 28 СК України заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто.

В статті 38 СК України визначено, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Сімейного Кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст. 44 Сімейного Кодексу у випадках, передбачених статтями 39-41 Сімейного Кодексу України, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

У відповідності до ст. 45 Сімейного Кодексу недійсний шлюб, а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності.

Крім цього, як вбачається із правової позиції, викладеної в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-5691св13, відсутність мети щодо створення сім`ї може стосуватися як бажань однієї особи, що реєструє шлюб, за ситуації існування мети створення сім`ї у іншої особи, так і двох осіб одночасно за їх взаємною згодою та обізнаністю. Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо.

Умовою дійсності шлюбу є наявність взаємної згоди осіб, які беруть шлюб, воля цих осіб повинна бути спрямована на створення сім`ї. Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень СК України та зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність.

Судом достовірно встановлено, що померла ОСОБА_4 перебувала в незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 2012 року по 2014 рік. Від даних відносин ОСОБА_4 народила ІНФОРМАЦІЯ_2 сина ОСОБА_5. Оскільки, з батьком дитини ОСОБА_4 перебувала в незареєстрованому шлюбі, дитина була зареєстрована на підставі ст. 135 СК України. Після припинення відносин з біологічним батьком дитини, ОСОБА_4 зареєструвала шлюб 07 листопада 2014 року, ОСОБА_4 уклала шлюб з батьком ОСОБА_6, з громадянином України - ОСОБА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 18.05.2019 року (а.с. 169, том 1). Потім, 14.08.2015 року повторно ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_1, як громадянином США, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб від 26.08.2015 року (а.с.4, том 1).

З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 18.05.2019 року вбачається, що 26 серпня 2015 року в актовий запис про народження дитини - ОСОБА_5 Володимировича, внесено відомості про визнання батьківства на підставі заяви матері та батька дитини - ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Прізвище дитини змінено - ОСОБА_5 на ОСОБА_5. У відомостях про матір змінено прізвище Порохова на ОСОБА_1, Батько дитини зазначено - ОСОБА_1, громадянин Сполучених Штатів Америки (а.с.171-172, том 1).

При цьому, на підставі ухвали суду від 28.01.2021 року по справу було призначено судову генетичну експертизу. Згідно Висновку експерта № 103-39-2021 від 10.06.2021 року вбачається, що молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: біологічне батьківство ОСОБА_1 Пилиповича відносно ОСОБА_5 виключається.

Отже, ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_1 ОСОБА_5, що повністю спростовує його посилання в позовній заяві.

Таким чином, наведеними доказами достовірно доведено відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини, та дитиною, що не оспорюється і самим ОСОБА_1.

У зв'язку з чим, первісні позовні вимоги щодо відібрання дитини у третіх осіб та передачі його позивачу задоволенню не підлягають.

Крім того, з наданих в судовому засіданні пояснень свідків також встановлено, що померла ОСОБА_4 не проживала як чоловік та дружина разом з ОСОБА_1, жодного дня не проживали разом, не вели спільного господарства, не мали спільного бюджету, оскільки ОСОБА_1 проживав в ВША і в Україну приїздив дуже рідко. Малолітній ОСОБА_5 відносився до ОСОБА_1 як до свого діда. При цьому, ОСОБА_1 часто поводився з дитиною жорстоко, застосував фізичні покарання, участі матеріальної або будь-якої іншої у його вихованні не приймав. ОСОБА_4 завжди допомагали лише її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Свідки також підтвердили, що їм зі слів померлої ОСОБА_4 було відомо, що шлюб із ОСОБА_1 вона зареєструвала аби мати змогу виїхати до США, і ОСОБА_1 всіляко обіцяв їй в цьому допомогти. Свідки також вказали, що ОСОБА_1 постійно погрожував ОСОБА_4 що відбере в неї сина, якщо та не буде з ним мати ніяких відносин.

Отже, з аналізу досліджених доказів та фактичних обставин справи, суд доходить висновку, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 при реєстрації шлюбу не було наміру створити сім`ю.

Крім того, доводи відповідачів по первісному позову про те, що їхня дочка на момент реєстрації шлюбу спільно з ОСОБА_1 жодного дня не проживали, спільне господарство не вели, не набули взаємних прав та обов`язків, спільним побутом пов`язані не були, спільного сімейного бюджету не створили, спільних дітей не мають, позивачем по первісному позову та його захисником не спростовано, жодних доказів протилежного суду не надано.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом щодо визнання шлюбу, укладеного 14 серпня 2015 року, між громадянином США ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1083 - недійсним.

Щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно ОСОБА_1 ОСОБА_5 суд також приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

У відповідності до положення п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Так, у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі Постанова) зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини з боку батька, матері є однією з підстав позбавлення їх батьківських прав.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Так, з наданих суду матеріалів встановлено, що малолітній ОСОБА_1 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом зі своїми бабусею та дідусем по лінії матері ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно Інформації Міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 11.08.2020 року встановлено, що після смерті матері ним опікуються бабуся та дідусь по маминій лінії. Вони виступають заміщуючи ми особами батьків, тому на даний час він їх називаю мамою і татом. Але хлопчик усвідомлює істинні родинні зв'язки. ОСОБА_1 не входить в коло близьких людей ОСОБА_5, хлопчик пам'ятає його невиразно, адже бачився нерегулярно та в досить ранньому віці. ОСОБА_5 не виявляє бажання спілкуватися з ним.

Згідно висновку виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.11.2020 року, виконавчий комітет Черкаської міської ради як орган опіки та піклування, вважає за недоцільне позбавляти батьківських прав громадянина США ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 ОСОБА_5.

Однак, даний висновок суд не може взяти до уваги, оскільки він був наданий до встановлення всіх обставин по справі та, зокрема, до проведення по справі судової генетичної експертизи, якою виключено батьківство ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_5.

Враховуючи викладене, суд вважає, що зустрічний позов в цій частині також підлягає до задоволення, та позбавлення громадянина США ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис про визнання батьківства від 26 серпня 2015 року за № 12.

Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 40, 42, 43, 150, 155, 164, 166 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд -d81yCoppUllcm

В И Р І Ш И В:d81yCoppUllcm

ОСОБА_1 у задоволенні первісного позову - відмовити.

Зустрічний позов задоволити.

Визнати шлюб, укладений 14 серпня 2015 року, між громадянином США ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1083 - недійсним.

Позбавити громадянина США ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис про визнання батьківства від 26 серпня 2015 року за № 12.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.d81yCoppUllcmd81yCoppUllcmd81yCoppUllcm

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2023 року. d81yCoppUllcmd81yCoppUllcmd81yCoppUllcm