Справа №359/1980/23
Провадження №2-др/359/40/2023
27 червня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Семенюти О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міського голови Борисенка Володимира Костянтиновича, виконавчого комітету Бориспільської міської ради, Бориспільської міської ради, комунального підприємства «Керуюча компанія «Мій дім Бориспіль», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, щодо вирішення питання про ухвалення додаткового рішення,
У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримує, наполягає на її задоволенні.
Представник Бориспільської міської ради та виконавчого комітету Бориспільської міської ради Лосінець Д.Ф. заперечує проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Він посилається на те, що вказані витрати є завищеними та неспівмірними до складності справи, обсягом, витраченим часом та видами виконаних адвокатом робіт. Крім того, не надано доказів фактичного понесення позивачем витрат, сам позов задоволений частково. Тому представник Бориспільської міської ради та виконавчого комітету Бориспільської міської ради Лосінець Д.Ф. просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1
Директор КП «Керуюча компанія «Мій дім Бориспіль» Якін І.В. направив на адресу суду заяви (а.с.6-6а, 7-8), в яких просив розглянути справу за його відсутності. Інші учасники справи не з`явились у судове засідання, вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду.
Дослідивши матеріали цивільної справи та заслухавши учасників справи суд дійшов до таких висновків.
20 лютого 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Станьком В.І. був укладений договір про надання правової допомоги (а.с.48-51 т.1), в якому зазначено, що оплата наданих адвокатом послуг здійснюється у визначених за погодженням сторін фіксованих розмірах, що містяться у додатках до договору. Факт надання послуг підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг. Згідно з додатком 1 до договору (а.с.52 т.1) сторони погодили перелік та вартість послуг, що будуть надаватися за договором: усна консультація 1000 гривень, складання позовної заяви 5000 гривень, підготовка позову до подання до суду 500 гривень, подання позову до суду 500 гривень, участь в судовому засіданні 2000 гривень за одне засідання, складання та подання до суду письмових заяв/клопотань під час розгляду справи від 500 до 1000 гривень.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 5 червня 2023 року (а.с.215-220 т.1) позов ОСОБА_1 до Бориспільського міського голови Борисенка В.К., виконавчого комітету Бориспільської міської ради, Бориспільської міської ради, КП «Керуюча компанія «Мій дім Бориспіль» було задоволено частково Визнано незаконним та скасовано розпорядження Бориспільського міського голови Борисенка В.К. №24-ОС від 26 січня 2023 року, поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Управляючого муніципального комунального підприємства 1 з 26 січня 2023 року. У задоволенні позову в частині вимог про поновлення на посаді директора комунального підприємства «Керуюча компанія «Мій дім Бориспіль», а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди було відмовлено.

5 червня 2023 року ОСОБА_1 та адвокат Станько В.І. склали акт приймання-передачі наданих послуг (а.с.76), відповідно до якого адвокат Станько В.І. надав позивачу такі види послуги: усна консультація 1000 гривень, складання позовної заяви 5000 гривень, підготовка позову до подання до суду 500 гривень, подання позову до суду 500 гривень, складання та направлення адвокатського запиту 500 гривень, складання та подання до суду відповіді на відзив, двічі 1750 гривень за кожен документ, участь у розгляді цивільної справи, три судових засідання 6000 гривень. Всього надано послуг на загальну вартість 17000 гривень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 1 вересня 2021 року у справі №178/1522/18 звернув увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 2 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19, від 3 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18. Тобто вказана судова практика є незмінною.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 року у справі № 927/237/20). Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. В іншій постанові від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19 Верховний Суд наголосив на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents проти Латвії» (заява №58442/00) зазначено, що суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Судом встановлено, що адвокат Станько В.І. дійсно надав позивачу послуги: усна консультація 1000 гривень, складання позовної заяви 5000 гривень, підготовка позову до подання до суду 500 гривень, участь у розгляді цивільної справи, три судових засідання 6000 гривень. Водночас, як вбачається з конверту (а.с.56) адвокат Станько В.І. направив позов в суд поштою, а не подавав його. Також в матеріалах цивільної справи відсутні докази щодо складання та направлення ним адвокатського запиту. В такому випадку немає підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цій частині в розмірі 1000 гривень (500 + 500). Крім того, сторони договору про надання правової допомоги від 20 лютого 2023 року не погоджували вартість подання відповіді на відзив в розмірі 1750 гривень, така вартість була визначена в розмірі від 500 до 1000 гривень. Тому суд визначає вартість підготовки та подання означених двох процесуальних документів в розмірі 1000 гривень за кожний.

Встановлено, що ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не надали суду документів, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжні доручення з відміткою банку або інші банківські документи), тобто витрати на професійну правничу допомогу тільки мають бути сплачені. З урахуванням викладеного, позивачем доведено, що витрати на правову допомогу складають 14500 гривень (1000 + 5000 + 500 + 6000 + 1000 + 1000).

Враховуючи обсяг процесуальних заходів, вжитих представником позивача Станьком В.І., тривалість його участі у судових засіданнях, складність справи з урахуванням предмета доказування, а також дотримуючись критеріїв дійсності, необхідності, співмірності та розумності, з урахуванням заперечень представника Бориспільської міської ради та виконавчого комітету Бориспільської міської ради Лосінець Д.Ф. щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зменшити розмір таких витрат до 10000 гривень. Також судом встановлено, що позов, пред`явлений ОСОБА_1 був задоволений частково, а саме на 50%, оскільки задоволено дві позовні вимоги з чотирьох, тому з виконавчого комітету Бориспільської міської ради на користь позивача підлягає стягненню лише 50% від присудженого судом розміру витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень, що становить 5000 гривень (10000 :2).

З огляду на це суд висновує, що з метою забезпечення принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, передбаченого п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України, належить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з виконавчого комітету Бориспільської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з виконавчого комітету Бориспільської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок.

У задоволенні заяви в частині вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогув більшому розмірі відмовити.

Повний текст додаткового рішення складений 3 липня 2023 року.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта