Справа № 206/1602/23
Провадження № 2/206/606/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2023 м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С., перевіривши матеріали та зміст позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2023 на адресу суду від позивача надійшла дана позовна заява.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних вимог, зокрема визначених ст.ст. 174-177 ЦПК України.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

В порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить адреси електронної пошти позивача та відповідача.

В порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а саме: що відповідач відмовляється добровільно виділяти кошти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрачає гроші на свої потреби та інтересами сім`ї не цікавиться; що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивача; що спільна дитина позивача та відповідача знаходиться на утриманні позивача та проживає з нею; що відповідач працездатний, а тому має можливість надавати кошти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку на забезпечення позивача.

В порушення ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивачем не додано до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи.

Так, доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів додається до позовної заяви у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Також, суддя звертає увагу, що частинами 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Також, суддя звертає увагу, що підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом..

Згідно з положенням ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача..

Відповідно до змісту позовної заяви позивачем не обґрунтовано, що даний позов підсудний саме Самарському районному суду м. Дніпропетровська.

Так, позивачем у позовній заяві зазначено, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . В той же час, судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання позивача та отримано відповідь № 35486 від 18.04.2023, відповідно до якої зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що відносить до Амур-Нижньодніпровського району.

Крім того, позивач в позовній заяві зазначила, що відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, з отриманих відповідей №№ 35463 та 35474 від 18.04.2023, інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача відсутня в Єдиному державному демографічному реєстрі.

Так, підсудність є сукупністю цивільних процесуальних норм, що встановлюють правила розмежування повноважень судів загальної юрисдикції.

Територіальною називається підсудність справи суду залежно від території, на яку розповсюджується юрисдикція даного суду. З її допомогою розмежовується компетенція однорідних судів (однієї ланки судової системи). Як правило, територіальна підсудність підрозділяється на загальну, за вибором позивача, договірну, виключну і підсудність пов`язаних справ.

Так, цивільне процесуальне законодавство виділяє кілька видів просторової підсудності, у залежності від місця знаходження сторін, характеру спірних правовідносин, угоди сторін, наявності зв`язку між справами. До них відносяться: загальна територіальна підсудність, альтернативна підсудність та виключна підсудність.

Загальна підсудність визначає компетенцію суду по розгляду справи залежно від знаходження відповідача. Коли ним є громадянин, то позови пред`являються до суду за місцем його проживання, його постійної осілості. Позови до підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності пред`являються за місцем знаходження їх органу управління. Правила загальної підсудності поширюють свою дію на всі справи позовного провадження, за винятком тих, для яких ЦПК встановлює інший вид підсудності.

Статтею 28 ЦПК України передбачено, що підсудність справ за вибором позивача, встановлює правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю. Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин (стан здоров`я, малолітні діти тощо) позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Виключна підсудність встановлює, що пред`явлення позовів у деяких справах можливе тільки у точно визначеному законом суді. Вона передбачена до незначної частини позовів, виключаючи можливість застосування до них інших видів територіальної підсудності, тому і названа виключною підсудністю.

Пунктами 34, 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року роз`яснено, що якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред`являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням, яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК України, статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК України.

Таким чином, позивачем в даному випадку не обґруновано підсудність даної позовної заяви саме Самарському районному суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174-177, 185,260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

1) зазначити у позовній заяві адреси електронної пошти позивача та відповідача;

2) зазначити у позовній заяві докази, що підтверджують вказані обставини, а саме: що відповідач відмовляється добровільно виділяти кошти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрачає гроші на свої потреби та інтересами сім`ї не цікавиться; що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивача; що спільна дитина позивача та відповідача знаходиться на утриманні позивача та проживає з нею; що відповідач працездатний, а тому має можливість надавати кошти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку на забезпечення позивача;

3) додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи;

4) додати до позовної заяви всі наявні в позивача докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів);

5) обґрунтувати підсудність даної позовної заяви саме Самарському районному суду м. Дніпропетровська.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://sm.dp.court.gov.ua.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя К.С. Маштак