Ухвала

12 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 398/321/22

провадження № 61-4292ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Олександрійська центральна районна лікарня Олександрійської міської ради» на постанову Кропивницького апеляційного суду від 14 лютого

2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Олександрійська центральна районна лікарня Олександрійської міської ради» про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Олександрійська центральна районна лікарня Олександрійської міської ради» (далі - КНП «Олександрійська центральна районна лікарня Олександрійської міської ради») про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани.

Позов мотивований тим, що вона працює на посаді лікаря отоларинголога у КНП «Олександрійська центральна районна лікарня Олександрійської міської ради» з 2002 року. Наказом директора КНП «Олександрійська центральна районна лікарня Олександрійської міської ради» від 24 грудня 2021 року № 211-АГ їй оголошено догану за фактом грубого порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, неналежного виконання своїх професійних обов`язків, недотримання етики та деонтології стосовно пацієнтів. Вважала, що вказаний наказ є незаконним, оскільки відсутність її на робочому місці 24 листопада 2021 року відбулася з поважних причин. Крім того, її відсутність тривала не 3 години, а 2 години 30 хвилин. Вказувала, що поважною причиною її відсутності на робочому місці є хвороба сина та відвідування нею особисто педіатра. Зазначала, що займається викладацькою діяльністю, зокрема близько 24 годин на місяць, але того дня не викладала.

Посилаючись на зазначені обставини просила визнати незаконним та скасувати наказ директора КНП «Олександрійська центральна районна лікарня Олександрійської міської ради» від 24 грудня 2021 року № 211-АГ «Про дисциплінарне стягнення», яким їй оголошено догану.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 14 лютого

2023 року рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора КНП «Олександрійська центральна районна лікарня Олександрійської міської ради» від 24 грудня 2021 року № 211-АГ «Про винесення дисциплінарного стягнення

ОСОБА_1 ».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

21 березня 2023 року КНП «Олександрійська центральна районна лікарня Олександрійської міської ради», засобами поштового зв`язку, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Кропивницького апеляційного суду від 14 лютого 2023 року, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.

Предметом спору у цій справі є вимоги про визнання незаконним та скасування наказу від 24 грудня 2021 року № 211-АГ «Про винесення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 ».

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Кропивницького апеляційного суду від 14 лютого 2023 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального некомерційного підприємства «Олександрійська центральна районна лікарня Олександрійської міської ради» на постанову Кропивницького апеляційного суду від 14 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Олександрійська центральна районна лікарня Олександрійської міської ради» про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська