УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/404/23

Провадження № 4-с/568/1/23

06 квітня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судового засідання Мельничук Л.І., державного виконавця Бречко І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бречко Ігоря Кириловича,

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бречко І.К., мотивуючи її тим, що в провадженні Радивилівського ВДВС на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №1714/309/12, виданий Радивилівським районним судом Рівненської області 17.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованості за договором позики в сумі 104 298, 58 грн.

08.03.2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 отримав постанову від 23.02.2023р. про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену державним виконавцем Бречко І.К. Згідно вказаної постанови ОСОБА_3 було встановлено, що транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку та на підставі п.7 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» прийняв рішення про повернення виконавчого документа стягувачу. ОСОБА_1 з даною постановою не згідний, та вважає дії ОСОБА_3 упередженими та протиправними. Вважає, що державним виконавцем не було вжито всіх заходів, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішення Радивилівського районного суду Рівненської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики в розмірі 104 298, 58 грн. за виконавчим листом №1714/309/12.

05.04.2023 року від головного державного виконавця Радивилівського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області Бречко І.К. надійшло заперечення, на скаргу ОСОБА_1 , в якій вказує, що зі скаргою не погоджується в повному обсязі, просить відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю вимог, оскільки в ході виконання виконавчого документа здійснювались всі виконавчі дії відповідно до чинного законодавства.

В судове засідання стягувач ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, будь яких заяв чи клопотань від ОСОБА_1 до суду не надходило.

В судове засідання боржник ОСОБА_4 не з`явився.

У відповідності до вимог ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Головний державний виконавець Радивилівського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області Бречко І. К. у судовому засіданні підтримав своє заперечення та просив у задоволенні скарги відмовити. Суду пояснив, що в ході виконавчих дій було встановлено відсутність доходів у боржника, відсутність нерухомого майна, був накладений арешт на будь-які рахунки боржника, в яких банках вони б не знаходилися. Також було оголошено у розшук боржника, а також зареєстровані на нього транспортні засоби. Повернення виконавчого документу відбулося на підставі п.п 2, 5, 7 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а не лише на підставі п.7 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», як невірно зазначив скаржник. Повернення виконавчого документу не перешкоджає стягувачу знов подати виконавчий лист на виконання, а тому вважає, що права стягувача не порушені, а ним виконані всі необхідні виконавчі дії.

Заслухавши пояснення державного виконавця Бречко І.К., вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Радивилівському відділі ДВС у Дубенському районі Рівненської області перебувало виконавче провадження №48613315 по примусовому виконанню виконавчого листа №1714/309/12 від 17.09.2013 року, виданого Радивилівським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики в розмірі 104 298,58 грн., починаючи з 29.09.2013р. За час провадження, декілька разів були винесені постанови про завершення виконавчого провадження, а також 07.02.2019р. була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», яка була скасована ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області №568/437/19 від 10.11.2020р.

24.09.2021 року було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

При дослідженні наданої на вимогу суду копії виконавчого провадження встановлено наступне.

Постановою державного виконавця від 19.04.2016р. накладено арешт та оголошено заборону на відчуження на все майно боржника ОСОБА_4 .

Постановою державного виконавця від 24.09.2021 року було накладено арешт на кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Було встановлено, що зареєстроване місце боржника АДРЕСА_1 . Боржник знятий з реєстрації 02.02.2018 року.

Згідно інформації, що була надана на запит державного виконавця, від 30.11.2021 року старостою Підзамчівського старостинського округу, ОСОБА_4 більше 10 років не проживає на території старостинства, місце його знаходження невідоме.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області № 1714/309/12 від 28.01.2022 року оголошено розшук боржника ОСОБА_4 .

Розшук майна боржника, а саме транспортних засобів проводиться з 30.06.2014 р. з дати винесення державним виконавцем постанови про розшук майна.

Розшук боржника та транспортних засобів належних ОСОБА_4 здійснюється Національною поліцією, будь яких відомостей з приводу виявлення місця знаходження боржника, та транспортних засобів належних йому державному виконавцю не надійшло.

Згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.08.2022р., ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних запасу, до відділу не призивався.

У відповідності до відповіді Рівненській обласний центр зайнятості від 03.08.2022р. ОСОБА_4 на обліку як безробітний не перебуває.

Згідно інформаційної довідки, востаннє виданої 22.02.2023 року, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №323720559 від 22.02.2023 року встановлено, що на боржника нерухоме майно не зареєстроване.

Відповідно до відповіді на запит № 156694595 від 22.02.2023 року до Державної податкової служби, інформація про майновий стан і доходи боржника відсутня.

Відповідно до відповіді на запит №156694727 від 22.02.2023 року до Державної прикордонної служби, встановлено, що дані про перетин кордону боржником відсутні.

23.02.2023 року державним виконавцем Бречко І.К. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Та було вказано що виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання повторно в строк до 23.02.2026 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно з частинами 1-3 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже, за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги є встановлення факту порушення прав заявника.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлює обов`язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Права та обов`язки виконавців визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки; 6) невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Державним виконавцем не одноразово здійснені запити до ПФУ, ДФС щодо виявлення доходів боржника та відкритих рахунків, до МВС щодо зареєстрованих транспортних засобів, державні реєстри. Відповідно до відповідей інформація відносно доходів, рахунків, нерухомого майна ОСОБА_4 відсутня, розшук боржника та транспортних засобів не дав позитивних результатів. Таким чином, державним виконавцем була проведена перевірка майнового стану боржника, здійснені необхідні заходи щодо розшуку майна боржника у строки, визначені законом.

На підставі ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» , а саме п. 2,5, 7 виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними; у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місце знаходження боржника юридичної особи, місце проживання, перебування боржника фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); боржник фізична особа( крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом розу з дня оголошення розшуку.

На підставі зазначеного 23.02.2023 року державним виконавцем Бречко І.К. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Проаналізувавши матеріали справи, в тому числі матеріали виконавчого провадження, давши їм оцінку з урахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку, що державний виконавець діяв відповідно до норм діючого законодавства, виконав зобов`язання з приводу примусового виконання рішення Радивилівського районного суду Рівненської області №1714/309/12. Будь яких упереджених чи протиправних дій, як було зазначено ОСОБА_1 суд у діях державного виконавця ОСОБА_3 не виявив. Тому судом не встановлено порушення прав стягувача під час виконавчого провадження з боку державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 352-354, 447- 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бречко Ігоря Кириловича - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 11.04.2023 року.

Суддя О.М. Делалова