Справа № 619/191/22
Провадження № 2/535/417/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06 квітня 2023 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Мальцева С.О.,

за участю секретаря судового засідання Кашуби Ю.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в смт. Котельва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

УСТАНОВИВ:

18 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.07.2009 року по 01.12.2021 року в розмірі 198429,80 грн.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 03 лютого 2022 року було відкрито загальне позовне провадження у справі.

Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Дергачівського районного суду Харківської Полтавської області.

Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 21.11.2022 року справа № 619/191/22 провадження № 2/535/417/23 передана головуючому судді Мальцеву С.О.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 11 січня 2023 року було прийнято до свого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. (а.с. 47).

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 , через свого представника- адвоката Мироненко Світлану Миколаївну (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 11.01.2022 року ) надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядк. Про причини неявки суд не повідомив.

При цьому, відповідно до оголошення Котелевського районного суду Полтавської області від 13 січня 2023 року та 09.03.2023 року виклик відповідача ОСОБА_2 у судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст.128 ЦПК України (а.с. 50, 58).

Клопотань, заперечень чи заяви про відкладення розгляду справи від ОСОБА_2 на адресу Котелевського районного суду Полтавської області не надходило.

Згідно адресної довідки щодо реєстрації місця проживання відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 про розгляд справи повідомлена належним чином.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а відповідно до ч. 4 ст. 223 України суд має право у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення),

Крім цього, на думку суду в матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання та прийняття рішення по суті справи, і такий розгляд справи не буде порушенням права відповідача, як сторони у цивільному процесі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до повного задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони по справі перебували у офіційному шлюбі.

Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження дитини (а.с 13).

12 серпня 2004 року Дергачівським районним судом Харківської області було винесено рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14 ).

Дергачівським районним судом Харківської області було винесено виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно і до досягнення повноліття.

Так як відповідач ухилявся від сплати аліментів виникла заборгованість в розмірі 198 429, 83 грн, що підтверджено довідкою розрахунком заборгованості по аліментах ОСОБА_2 , виданою старшим державним виконавцем Топоріною Л.О. (а.с 18).

Позивачка просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 2009 року по 01 грудня 2021 року в розмірі 198 429, 80 грн. , згідно наданого розрахунку, але не більше ніж 100 відсотків від фактичної заборгованості по сплаті аліментів (а.с 1-9) .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 03 лютого 2022 року було відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с 44).

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 21.11.2022 року справа № 619/191/22 провадження № 2/535/817/22 передана головуючому судді Мальцеву С.О. (а.с. 46)

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 11 січня 2023 року було прийнято до свого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. (а.с. 47).

Відповідно до частин 2-6 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що у даній справі розглядається спір про стягнення аліментів, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.

Це додаткові втрати належного боржника, майнове покарання його за невиконання або несвоєчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Згідно ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Згідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У п. 22 постанови Пленуму ВСУ від15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Відповідно до висновків Великої Палати ВС, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за такою формулою:

p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову);

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову;

' Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

При розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суд вважає за необхідне виходити з розрахунку заборгованості по аліментах, складених державним виконавцем відповідно до ч.3 ст. 195 СК України.

Таким чином розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів та утримання неповнолітньої дитини з 01 липня 2009 року по 01 грудня 2021 року складає 198 429, 80 грн.

Позивач має право вимагати від відповідача, який допустив утворення заборгованості по сплаті аліментів, сплати неустойки за несвоєчасну сплату аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач знав про судове рішення щодо стягнення аліментів, тому заборгованість із аліментів виникла з вини відповідача, як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, а тому позивач має право на стягнення неустойки (пені).

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач допустив значну заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини, то у позивачки, як одержувача аліментів, виникло право на стягнення з відповідача пені, як відповідальності за прострочення сплати аліментів.

Пеня за прострочення сплати аліментів має бути рівна сумі заборгованості по аліментах. Оскільки в наданому розрахунку заборгованість по аліментах становить 198 429, 80 грн. станом на 01.12.2021 року, тому з відповідача підлягає стягненню неустойка за прострочення у сплаті аліментів в сумі 198 429, 80 грн. , що відповідає положенням ч.1 ст. 196 СК України.

Оскільки при зверненні до суду позивачка була звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Крім цього , позивач ОСОБА_1 в позові просила стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4 500 грн.

Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження обґрунтованості витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді, позивач додала договір про надання правової допомоги від 11.01.2022 року № 01/01/22-1; додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 11.01.2022 року № 01/01/22-1 від 28 січня 2022 року з детальним описом робіт (наданих послуг) на загальну суму 4500,00 грн., та з зазначеним пунктом про те, що ОСОБА_1 сплатила адвокату гонорар на загальну суму 4500,00 грн. за надання правничих послуг (а.с. 38-41).

Враховуючи вищевикладене, витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст.180, 196, 197 СК України, ст. 76-81, 247, 279, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , пеню за прострочення сплати аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 липня 2009 року по 01 грудня 2021 року в розмірі 198 429, 80 грн. (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста двадцять дев`ять грн. 80 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 в дохід держави 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4 500 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: С.О. Мальцев