Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/293/23
Провадження № 2/376/377/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2023 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Коваленка О.М.,

за участі секретаря Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 01.11.2018 року ОСОБА_4 склала заповіт на користь ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 78.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом у складі земельної ділянки площею 3,3797 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області, колишня територія Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю виданим громадянину України 30.03.2001 року Серії Р1 №237566, кадастровий номер: :02:018:0009.

Позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки спадкоємець ОСОБА_1 не надав оригіналів документів, що посвідчують право власності на майно спадкодавця, тому нотаріус роз`яснив йому процедуру вирішення даного питання у судовому порядку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.01.2023 №51/02-31.

З урахуванням наведеного позивач просить суд визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,3797 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області, колишня територія Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю виданим громадянину України 30.03.2001 року Серії Р1 №237566, кадастровий номер: :02:018:0009, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, 16.02.2023 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 19).

Представник відповідача Сквирської міської ради в судове засідання не з`явився, 22.05.2023 року подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі, заперечень не має (а.с. 47).

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, 05.04.2023 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі, заперечень не має (а.с. 42).

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про день, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Письмових заяв чи клопотань не надала.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на таке.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд установив, що 01.11.2018 року ОСОБА_4 склала заповіт на користь ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 78 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а.с. 7).

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом у складі земельної ділянки площею 3,3797 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області, колишня територія Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю виданим громадянину України 30.03.2001 року Серії Р1 №237566, кадастровий номер: :02:018:0009 (а. с. 5), копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-022 від 21.12.2025 (а.с. 9-10). Вказані докази є належними, вони містить інформацію щодо предмету доказування належного спадкового права на майно спадкодавцю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки спадкоємець ОСОБА_1 не надав оригіналів документів, що посвідчують право власності на майно спадкодавця, тому нотаріус роз`яснив йому процедуру вирішення даного питання у судовому порядку та видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.01.2023 №51/02-31 (а.с. 14).

З копії матеріалів спадкової справи №315/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 вбачається, що спадкоємцями майна померлої є ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які не заперечували щодо позовних вимог позивача (а.с.23-35).

Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Суд, на підставі викладеного, дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, оформити спадщину не може, оскільки не надав оригіналів документів, що посвідчують право власності на майно спадкодавця, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як звернутися до суду з даним позовом позивач не може, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 82, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 1216, 1217, 1218, 1225, 1268, 1269, 1297 ЦК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,3797 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області, колишня територія Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю виданим громадянину України 30.03.2001 року Серії Р1 №237566, кадастровий номер: :02:018:0009, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко