печерський районний суд міста києва
04 травня 2023 року Печерський районний суду міста Києва
у складі головуючого судді Головко Ю. Г.,
за участю секретаря судових засідань Солонухи Д. Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про стягнення авансового платежу, -
Відповідно до умов договору та з урахуванням оплати послуг відповідач повинен був укласти з позивачем Основний договір на належний позивачу автомобіль (п.1.1, 1.2) до 31.05.2022, однак відповідача прострочив виконання такого зобов`язання та як вказано у відповіді Державної митної служби України від 07.11.2022, даних про перетин кордону України вказаним транспортним засобом не виявлено.
Відповідно до пункту 4.1 на теперішній час, термін дії договору закінчився, позивачка сплатила кошти, але відповідач свої зобов`язання не виконав.
Позивачем неодноразово були направлені листи-вимоги про повернення сплачених грошових коштів за попереднім договором про купівлю-продав транспортного засобу на адресу відповідача. При цьому, позивач не отримала від відповідача жодного письмового чи усного повідомлення та вимога залишена без задоволення.
Зважаючи на вищевикладене, попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між сторонами є нікчемним через введення позивача в оману щодо істотних його умов. Оскільки, сплачена позивачем сума коштів згідно п. 2.1. попереднього договору є авансом, то вона підлягає поверненню у повному обсязі, з урахуванням індексу інфляції, а також нарахованої пені.
Оскільки відповідач ухилився від виконання умов договору, тому позивачка вважає, що має право на повернення авансового платежу та відшкодування збитків.
У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи його відсутність, вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив що підтверджується матеріалами справи, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, суд розглянув справу в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 19.12.2022 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до п. 1.3. попереднього договору від 19.01.2022 ТОВ «Везем Шиппінг» гарантує, що на момент укладання основного договору транспортний засіб, визначений у п. 1.1. цього договору, буде належати їй та не буде знаходитись під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичним та юридичними особами, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством.
Згідно з п. 1.5. попереднього договору від 19.01.2022 ТОВ «Везем Шиппінг» здійснила викуп транспортного засобу з онлайн-аукціону автомобілів після його погодження з ОСОБА_1 , який жодних заперечень та претензій щодо викупу транспортного засобу з метою подальшого укладення основного договору не має.
Відповідно до п. 2.5. попереднього договору від 19.01.2022 сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням.
Розділом 3 попереднього договору від 19.01.2022 визначений порядок переходу права власності на транспортний засіб.
Згідно з положеннями розділу 4 попереднього договору від 19.01.2022 цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, а саме 19.01.2022, і діє до 31.05.2022, або до укладання основного договору.
ОСОБА_1 сплатила на розрахунковий рахунок ТОВ «Везем Шиппінг» 205206, 20 грн. за транспортний засіб, BMW, модель: 328 ХІ, рік випуску: 2011, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , що підтверджується копією квитанції від 19.01.2022 №20Т003DYH.
Відомості про укладання між сторонами основного договору купівлі-продажу транспортного засобу відсутні.
Таким чином, між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України.
Згідно з ч. 1ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. (ст.635 ЦК України).
Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.
Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.
Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.
В силу положень ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Статтями 610,611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди.
Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. (ч.1,2 ст. 651 ЦК України).
Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 1, 2ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.
Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1, 2-3ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.
Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.
У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.
Як встановлено судом, між сторонами був укладений попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно до якого позивачем на рахунок відповідача були перераховані грошові кошти в погодженому сторонами розмірі. (п. 2.2 попереднього договору).
Станом на день розгляду справи, Основний договір купівлі-продажу транспортного засобу, зазначеного в п. 1.1. Попереднього договору, в строк до 31.05.2022, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між позивачем та відповідачем не укладено.
Таким чином, оскільки сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому під час укладання попереднього договору, то передана позивачем відповідачу сума коштів в розмірі 205206, 20 грн. є авансом, в розумінні ст. 570 ЦК України, який підлягає поверненню позивачу, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та штрафних санкцій суд зазначає, що вони підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).
У відповідності ст.ст.610,611,612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частинами другою та третьою ст. 549 Цивільного кодексу України регламентовано, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. При цьому боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Отже, вирішуючи вимоги ОСОБА_1 , в межах пред`явлених позовних вимог, оскільки ТОВ «Везем Шиппінг» до листопада 2022 року не виконало зобов`язання за попереднім договором від 19.01.2021, то у нього з 01.06.2022 виник обов`язок з повернення авансового платежу, який був сплачений позивачем, у зв`язку з чим, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати та штрафні санкції за прострочення виконання договору.
Враховуючи наведене, суд вважає, що розрахунок проведено вірно, з урахуванням положень вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим суд приходить висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову, на відповідача; 2) у разі відмови в позові, на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем, при звернення до суду із позовною заявою було сплачено судовий збір 2681, 90 грн. за вимогу майнового характеру відповідно до ціни позву.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 141 КПК України, з ТОВ «Везем Шиппінг» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору, в розмірі 2681, 90 гривень
Окрім того, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137ЦПК України).
Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З матеріалів справи встановлено, що 06.10.2022 між Адвокатським бюро «Кузьмінського Юрія» в особі керуючого бюро - адвоката Кузьмінського Ю. В. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги.
У відповідності до умов договору, розмір гонорару є фіксованою сумою у розмірі 6000,00 грн., які було сплачено позивачем на рахунок Адвокатського бюро «Кузьмінського Юрія», що підтверджується копіями квитанцій № 3 від 06.10.2022 на суму 3000,00 грн., та квитанції № 77 від 24.10.2022 на суму 3000,00 грн.
Оцінюючи наявні у справі докази, відсутність клопотань відповідача про зменшення розміру витрат, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263- 265, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про стягнення авансового платежу, задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп., та судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2681 (дві тисячі шістсот вісімдесят одна) грн. 90 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг»; адреса: 01103, м. Київ, вул. Менделєєва, б. 12, оф. 94/1; .

Суддя Ю. Г. Головко