Справа №682/445/23
Провадження №2-о/682/24/2023
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

18 квітня 2023 р. м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді - Матвєєвої Н.В.,

з участю секретарки судових засідань - Дубовка Г.Ю.,Придачук Г.В.

заявниці - ОСОБА_1

представника заявниці - адвоката Федорова В.Б.

представника заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_8 - ОСОБА_8

представника Міністерства оборони України - Москаленка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славута цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представника заявниці - адвоката Федоров В.Б., про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи - ІНФОРМАЦІЯ_8, Міністерство оборони України, Славутський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Містерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Просила суд встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Славута Хмельницької області, є рідною донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_3 та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 65 від 19.02.2019 року, зареєстрований Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, зазначивши батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України та змінити прізвище дитини з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

Просила суд встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м. Славута Хмельницької області, є рідним сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_3 та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 178 від 18.06.2021 року, зареєстрований Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, зазначивши батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України та змінити прізвище дитини з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

Заява обгрунтована тим, що з весни 2017 року ОСОБА_1 почала проживати сім`єю з ОСОБА_5 в помешканні його матері ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_1 . За час їх спільного проживання у них народилося двоє дітей : донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Станом на 24 лютого 2022 року ОСОБА_5 проходив службу у війську за контрактом, тому з першого дня повномасштабного вторгнення росії почав захищати незалежність України. У жовтні 2022 року на її ім`я прийшло сповіщення №177 від 08.10.2022 року про те, що солдат ОСОБА_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у районі населеного пункту Миколаївка Друга Донецької області, захищаючи волю та незалежність України смертю хоробрих.

Відповідно до сповіщення сім`ї № 177 від 08.10.2022 року смерть ОСОБА_5 пов`язана із захистом Батьківщини, тому є підстави для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому порядку.У разі встановлення факту батьківства, у дітей, в інтересах яких вона звертається до суду, виникне можливість отримати одноразову грошову допомогу, яка розподіляється рівними частинами на всіх отримувачів, передбачених у ст.16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у відповідності до п.2 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

В судовому засіданні заявниця, її представник підтримали заявлені вимоги, щодо клопотання представника Міністерства оборони України покладалися на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_8 в своїй заяві просив розглядати заяву у його відсутність.

Представник заінтересованої особи - Славутського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Містерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати у його відсутність.

Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України в судовому засіданні заявив клопотання про залишення заяви без розгляду, посилаючись на те, що наявний спір про право між заявницею та ОСОБА_4 , матір`ю загиблого ОСОБА_5 , яка заперечує факт батьківства дітей заявниці, претендує на виплати від держави після загибелі сина, окрім того вказана категорія справ має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки встановлення зазначеного факту необхідне заявниці для отримання грошових виплат від держави, яка розподіляється рівними частинами на всіх отримувачів, передбачених у ст.16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у відповідності до п.2 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Заінтересована особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася про розгляд справи повідомлена належним чином, її неявка не перешкоджає розгляду справи. В телефонному режимі висловлювала свої заперечення проти заяви ОСОБА_1 , повідомила, що перебуває за кордоном, не має можливості бути присутньою у судовому засіданні.

Заслухавши думку учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Відповідно до пункту 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

Частиною шостою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Міністерство оборони України діє як спеціально уповноважений суб`єкт, який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку № 975, яку має на меті отримати заявниця, в інтересах дітей у разі встановлення факту батьківства ОСОБА_5 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації.

У справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: «33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.»

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України.

За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги ОСОБА_1 , пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за її дітьми певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці, яка представляє інтереси своїх малолітніх дітей з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за її дітьми певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Тож у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявниці до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Відповідно до ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Встановити факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 , на підтвердження тих чи інших обставин можливо винятково під час розгляду справи у суді адміністративної юрисдикції у зв`язку з оскарженням рішення суб`єкта владних повноважень про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблої особи, відмову у призначення пенсії по втраті годувальника чи про відмову у наданні пільг. В адміністративній справі встановлення такого факту не є самостійною метою, а є передумовою задоволення адміністративного позову.

Зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим провадження у справі потрібно закрити, залишивши заяву ОСОБА_1 без розгляду та частково задовольнивши клопотання представника Міністерства оборони України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 255 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника Міністерства оборони України про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду задовольнити частково.

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представник заявниці - адвокат Федоров В.Б., про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи - ІНФОРМАЦІЯ_8, Міністерство оборони України, Славутський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального-міжрегіонального управління Містерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_4 , залишити без розгляду, провадження у справі закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Головуючий суддя Н.В. Матвєєва