У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2023 Справа №607/22880/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд в Тернопільській області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Крук А. В.,

державного виконавця Крушанської О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі подання старшого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Крушанської Оксани Романівни про примусове проникнення до житла,

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Крушанська О. Р. звернулася до суду з поданням, в якому просила надати дозвіл на примусове проникнення до житла квартири боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Тернопільському відділі державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження за № АСВП 62242847 з примусового виконання виконавчого листа № 607/22880/19, виданого 10 січня 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 суму неповернутого боргу за договором позики в розмірі 1 840 доларів США, що еквівалентно 44 378 грн 96 коп., 20 918 грн три відсотки річних, 768 грн 40 коп. судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, 2000 грн витрат на правову допомогу.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), виконавцем 04 червня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 14 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

04 червня 2020 року та 24 червня 2020 року державним виконавцем направлено запит до ДФСУ про номера рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, згідно відповіді ДФСУ з боржником відкритих поточних рахунків немає.

Державним виконавцем сформовано запит в МВС щодо зареєстрованих транспортних засобів за боржником, згідно відповіді МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

24 червня 2020 року державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника, керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження».

06 листопада 2020 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, керуючись статтями 68 Закону України «Про виконавче провадження».

07 квітня 2021 року надіслано виклик боржнику ОСОБА_1 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. Проте на виклик державного виконавця боржник не з`явився, причини неявки не повідомив.

07 квітня 2021 року надіслано запит до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону та отримано відповідь про відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону.

07 квітня 2021 року та 16 вересня 2021 року державним виконавцем повторно направлено запит до ДФСУ про рахунки, відкриті у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, згідно відповіді ДФСУ за боржником відкритих поточних рахунків немає.

Державним виконавцем сформовано запит в МВС щодо зареєстрованих транспортних засобів за боржником, згідно відповіді МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України боржник отримує дохід у ФОП ОСОБА_3 , державним виконавцем 17 лютого 2022 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, керуючись статтями 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження».

13 квітня 2022 року повторно надіслано виклик боржнику ОСОБА_1 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. Проте на виклик державного виконавця боржник не з`явився, причини неявки не повідомив.

Державним виконавцем 06 травня 2022 року направлено вимогу боржнику ОСОБА_1 з`явитись або забезпечити явку свого представника 13 травня 2022 року о 09:00 год. на місце проведення виконавчих дій, а саме АДРЕСА_1 , забезпечити безперешкодний доступ до майна для проведення його опису з метою подальшої реалізації в рахунок погашення боргу, у разі не надання доступу буде застосовуватись процедура примусового проникнення до майна боржника (номер поштового відправлення № 6545).

Державним виконавцем 03 червня 2022 року направлено вимогу боржнику ОСОБА_1 з`явитись або забезпечити явку свого представника 24 червня 2022 року о 09:00 год. на місце проведення виконавчих дій, а саме: АДРЕСА_1 , забезпечити безперешкодний доступ до майна для проведення його опису з метою подальшої реалізації в рахунок погашення боргу, у разі не надання доступу буде застосовуватись процедура примусового проникнення до майна боржника (номер поштового відправлення № 530).

Державним виконавцем 05 липня 2022 року направлено вимогу боржнику ОСОБА_1 з`явитись або забезпечити явку свого представника 20 липня 2022 о 09:00 год. місце проведення виконавчих дій, а саме: АДРЕСА_1 , забезпечити безперешкодний доступ до майна для проведення його опису з метою подальшої реалізації в рахунок погашення боргу, у разі не надання доступу буде застосовуватись процедура примусового проникнення до майна боржника, встановлено, що двері квартири зачинені та складено акт державного виконавця в присутності представника поліції (номер поштового відправлення № 394).

3 метою встановлення майнового стану боржника та складання постанови про опис та арешт майна державним виконавцем Відділу неодноразово здійснено вихід за місце проживання боржника та знаходженням майна.

27 липня 2022 року державним виконавцем сформовано та направлено повідомлення за вих. № 41111 повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, станом на 04 травня 2023 року на адресу Відділу не надходило письмової інформації від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області щодо вчинення боржником ОСОБА_1 кримінального правопорушення та внесення його в Єдиний реєстр досудових розслідувань, лише в усній формі ОСОБА_4 повідомила Відділ, що не вбачається в діях боржника ознак кримінального правопорушення, тому справу списано.

08 грудня 2022 року вих. № 92124 державним виконавцем скеровано до Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області лист про хід виконання щодо вище зазначеного боржника, яке знаходилось на розгляді у слідчої Мельничук М.

Вимоги про здійснення виконавчих дій надіслані рекомендованим листом, дані вимоги отриманні боржником, що підтверджується реєстром поштових відправлень.

Запис про боржника було внесено до Єдиного реєстру боржників одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження, оскільки внесення відомостей до реєстру відбувається автоматично.

07 грудня 2022 року державним виконавцем повторно винесено та направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, керуючись статтями 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно наданих доказів боржник повідомлений про відкриття виконавчих проваджень та здійснення виконавчих дій, проте чинить перешкоди у вільному доступу до житла, шляхом не виконання вимоги державного виконавця з`явитися в зазначений час за місцем знаходження майна та надати безперешкодний доступ.

Згідно матеріалів виконавчого провадження вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , являється єдиним майном боржника, на яке можна звернути стягнення для подальшої реалізації в суму погашення заборгованості, отже даний факт є обґрунтуванням необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до житла боржника.

Державним виконавцем вчинено всі можливі дії для виконання рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів для повного та всебічного виконання рішення суду.

Боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження та наявність заборгованості перед фізичною особою, проте жодним чином не сприяє сплаті заборгованості.

3 моменту відкриття виконавчого провадження боржник злісно ухиляється від виконання зобов`язань.

Згідно обліку депозитних сум Відділу боржник навіть частково не сплачував борг добровільно.

У судовому засіданні старший державний виконавець Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Крушанська О. Р. просила задовольнити подання з підстав, у ньому наведених.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи за участю виконавця без виклику сторін чи інших заінтересованих осіб.

Заслухавши пояснення державного виконавчого, дослідивши матеріали справи та копії матеріалів виконавчого провадження, суд встановив наступні обставини.

Станом на 2021 рік боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у АДРЕСА_1 .

12 березня 2020 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області видав виконавчий лист № 607/22880/19 про стягнення ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 суму неповернутого боргу за договором позики в розмірі 1840 (одна тисяча вісімсот сорок) доларів США, що еквівалентно 44 378 (сорок чотири тисячі триста сімдесят вісім) грн 96 коп., 20 918 (двадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) грн, три відсотки річних, 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд, 2000 (дві тисячі) грн витрат на правову допомогу.

02 червня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до начальника Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про примусове виконання рішення суду у справі № 607/22880/19 про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за договором позики в розмірі 1 840 доларів США, 20 918 грн три відсотки річних, 768,40 грн судового збору та 2 000 грн витрат на правову допомогу.

04 червня 2020 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 62242847 з виконання виконавчого листа № 607/22880/19 від 10 січня 2020 року.

24 червня 2020 року державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника у ВП № 62242847.

06 листопада 2020 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 62242847.

16 вересня 2021 року ОСОБА_5 , бухгалтер ФОП ОСОБА_6 надав пояснення, у якому вказав, що керівник знаходиться у відпустці, питання рахунку ОСОБА_1 надасть ОСОБА_7 по прибутті на робоче місце.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 18 вересня 2020 року, ОСОБА_1 у 2020 році працював у ФОП ОСОБА_8

06 листопада 2020 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 62242847.

20 жовтня 2021 року старший державний виконавець Крушанська О. Р. склала акт про те, що нею здійснено вихід до ФОП ОСОБА_8 . Боржник працює у ФОП неофіційно. ОСОБА_1 дійсно був присутній на робочому місці. Державним виконавцем здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_8 у присутності стягувача та ОСОБА_8 категорично заперечила присутність ОСОБА_1 як свого працівника.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 280151498 від 20 жовтня 2021 року ОСОБА_1 має на праві приватної власності частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яке обтяжено арештом нерухомого майна 18 вересня 2020 року на підставі постанови державного виконавця від 24 червня 2020 року у ВП № 62242847.

03 лютого 2022 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 62242847, якою постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у ТОВ «Центральноєвропейська кондитерська компанія».

Згідно листа ТОВ «Центральноєвропейська кондитерська компанія» № 6 від 08 лютого 2022 року, ОСОБА_1 не є працівником підприємства та жодних доходів не отримує.

17 лютого 2022 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 62242847, якою постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у ФОП ОСОБА_3

06 травня 2022 року старший державний виконавець надіслав ОСОБА_1 вимогу про необхідність з`явитися на місце проведення виконавчих дій: АДРЕСА_1 09.00 13 травня 2023 року (відправлено поштою 06 травня 2022 року).

13 травня 2022 року старший державний виконавець Крушанська О. Р. склала акт про те, що нею здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 , вхідні двері відкрила жінка середнього віку, сказала, що їй нічого не відомо про ОСОБА_1 . За ним числиться частка квартири за цією адресою, проте сказала, що він тут зареєстрований, однак не проживає. Де він проживає їй невідомо.

02 червня 2022 року старший державний виконавець надіслав ОСОБА_1 вимогу про необхідність з`явитися на місце проведення виконавчих дій: АДРЕСА_1 (відправлено поштою 03 червня 2022 року).

16 червня 2022 року старший державний виконавець Крушанська О. Р. склала акт про те, що нею здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 , вхідні двері квартири ніхто не відкрив.

18 червня 2022 року старший державний виконавець надіслав ОСОБА_1 вимогу про необхідність з`явитися на місце проведення виконавчих дій: АДРЕСА_1 о 09.00 24 червня 2023 року.

05 липня 2022 року старший державний виконавець надіслав ОСОБА_1 вимогу про необхідність з`явитися на місце проведення виконавчих дій: АДРЕСА_1 о 09.00 20 липня 2023 року (відправлено поштою 08 липня 2022 року).

20 липня 2022 року старший державний виконавець Крушанська О. Р. склала акт про те, що нею здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 , вхідні двері квартири ніхто не відкрив.

27 липня 2022 року державним виконавцем направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України, ОСОБА_1 до Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 03 березня 2023 року у ВП № 62242847, йому не надходили ніякі попередження про судові стягнення, про судове рішення йому невідомо.

29 березня 2023 року старший державний виконавець надіслав Управлінню держпраці у Тернопільській області вимогу про необхідність перевірити ФОП ОСОБА_3 щодо офіційно працевлаштованого ОСОБА_1 , на що отримано відповідь про відсутність підстав для проведення такого контролю.

З огляду на зазначені вище обставини, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість виконання судових рішень прямо передбачена ст. 124 Конституції України.

Відповідно до змісту ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативноправовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що передбачено ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 ст. 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційноправовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародноправових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Приписами Цивільного процесуального кодексу України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Частиною першою ст. 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Водночас, матеріали справи не містять доказів про те, що боржник ОСОБА_1 був обізнаний про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту його майна, за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідні процесуальні документи виконавчого провадження не були вручені останньому. З досліджених матеріалів, доданих державним виконавцем до подання, не вбачається належних доказів того, що боржником ОСОБА_1 не виконуються вимоги державного виконавця, щодо його явки на місце проведення виконавчих дій, зокрема не надано жодних доказів на підтвердження отримання боржником вимог державного виконавця про необхідність з`явитися на місце вчинення виконавчих дій.

Письмові пояснення боржника від 03 березня 2023 року у ВП № 62242847були відібрані державним виконавцем на вимогу стягувача, який повідомив, що зустрів ОСОБА_1 на ринку м. Тернополя, що пояснювала державний виконавець у судовому засіданні, яка виходила за місцем перебування боржника. Водночас ОСОБА_1 в наданих поясненнях заперечував свою обізнаність з судовим рішенням та стягненням, що відповідає матеріалам справи, де наявний конверт із рішенням суду, яке повернулося без вручення.

Отож, матеріали подання не містять достатньо доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 свідомо та умисно перешкоджає державному виконавцю проведенню вказаних виконавчих дій, не даючи доступу до належного йому житлового приміщення.

Наявні при матеріалах подання акти державного виконавця від 13 травня 2022 року, 16 червня 2022 року, 20 липня 2022 року не є такими документами в розумінні ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки складені у відсутності понятих, а тому суд робить висновок про те, що у вказані дати державний виконавець можливо і мав намір провести виконавчі дії з метою опису, арешту, вилучення і передачі майна боржника, однак процесуальне оформлення неможливості їх вчинення свідчить про те, що такі не могли відбутися в силу порушення процедури їх проведення.

Інших доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 перешкоджає у здійсненні державним виконавцем виконавчих дій, та, зокрема, доказів стосовно того, що ним чиняться перешкоди у доступі державному виконавцю до його житла, якими, на переконання суду, можуть бути документи, що підтверджують факт не допуску виконавця до житла чи іншого володіння особи, виклики, які скеровувалися боржнику, про явку до виконавця та копії повідомлень про вручення зазначених документів боржнику, письмові пояснення боржника, відомості про те, що боржник користується зазначеним вище житлом та фактично у ньому проживає, державним виконавцем до подання не надано, як і не надано доказів того, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні подання головного державного виконавця старшого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Крушанської О. Р. про примусове проникнення до житла слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 439 ЦПК України, ст. 30 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Крушанської Оксани Романівни про примусове проникнення до житла відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11 вересня 2023 року.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О. Герчаківська