№474/454/18
№2/479/152/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2023 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої - судді Репушевської О.В.;

за участі : секретаря судових засідань Шумської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смтКриве Озеро, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу №474/454/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Бездітний В.А, за довіреністю

від 02 липня 2021 р.,

відповідач ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 .. Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 9,88 га, за кадастровими номерами :02:000:0540 та :01:000:0588, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області. Причиною пропуску строку прийняття спадщини позивач зазначає її знаходження за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в той час, коли спадкодавець фактично проживала за іншою адресою цього ж населеного пункту, тому вона не знала про час смерті спадкодавця, так як не є її родичем.

Також позивач вказує як на причини пропуску строку прийняття спадщини - відсутність у неї інформації щодо існування заповіту, оскільки приватний нотаріус Врадіївського районного нотаріального округу Демченко Т.М., в порядку ст.63 "Про нотаріат", повідомила її про існування заповіту у зв`язку з відкриттям спадкової справи 19 квітня 2018 р.. На звернення позивача до нотаріуса для оформлення спадкових прав їй було відмовлено в зв"язку з пропуском нею строку звернення із заявою про прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції у Миколаївській області 26 лютого 2015 року(а.с.5).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 9,88 га (земельна ділянка НОМЕР_2 , площею 7,60 га, кадастровими номерами :02:000:0540; земельна ділянка НОМЕР_3 , площею 2,27 га, :01:000:0588), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, яка належала ОСОБА_3 , що підтверджено даними Державного акту на право власності на земельну ділянку серія МК №075470, виданого Врадіївської райдержадміністрацією 22 жовтня 2003 року(а.с.7).

За відомостями Спадкового реєстру судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя складала два заповіти, а саме:

- 30 липня 2010р., посвідчений приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області Лавріненком М.І., зареєстрований в реєстрі за №650, яким заповіла ОСОБА_2 , належну їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 22 жовтня 2003р. Врадіївською районною державною адміністрацією Миколаївської області, серії МК №075470, земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області (а.с.48);

- 10 травня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області Лавріненком М.І., зареєстрований в реєстрі за №353, яким заповіла ОСОБА_1 , належну їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 22жовтня 2003р. Врадіївською районною державною адміністрацією Миколаївської області, серії МК 075470, земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області((а.с.47), який є чинний на день смерті спадкодавця, зареєстрований за № НОМЕР_4 .

Також встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена на підставі заяви відповідача ОСОБА_2 від 21 березня 2018 року (т.1 а.с.33-49). Як вбачається зі спадкової справи №18/2018, заведеної приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу Демченко Т.М., відповідач ОСОБА_2 прийняла спадщину за законом як донька спадкодавця після смерті ОСОБА_3 у встановленому законом порядку, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву 21 березня 2018 року (а.с.34).

Спадкоємець за заповітом - позивач по справі ОСОБА_1 - була повідомлена про заведення спадкової справи та наявність заповіту в квітні місяці 2018 року. Як встановлено із матеріалів справи та підтверджено представником позивача у судовому засіданні, про смерть ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 дізналася 20 квітня 2018 року із "Повідомлення спадкоємців про відкриття спадщини", складеного приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу Демченко Т.М. за вих.№414/02/14 від 19 квітня 2018 року, яке вона отримала 20 квітня 2018 року, про що міститься відмітка і особистий підпис ОСОБА_1 (т.1 а.с.49).

Позивач звернулась до приватного нотаріуса Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Т.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом 23 квітня 2018 року, тобто після спливу строку, встановленого ст.1270 ЦК України, в зв`язку з чим нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (т.1 а.с.8).

Як на підставу поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач, її представник посилаються на необізнаність про смерть спадкодавиці та про наявність заповіту, складеного на її позивача.

Таким чином, суд виходить з того, що позивачу стало відомо про смерть спадкодавиці ОСОБА_4 з повідомлення нотаріуса в квітні місяці 2018 року.

З огляду на встановлені судом обставини, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним ч.1 ст.1235 ЦК України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За положеннями ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За положеннями ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі N 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі N 750/262/20 (провадження N 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі N 145/148/20 (провадження N 61-16153св20).

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі N 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі N 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі N 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Відповідно до положень ст. 63 Закону України "Про нотаріат" нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17.

Вищезазначені узагальнені правові висновки міститься у постанові КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що у позивача були наявні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій в межах строку для прийняття спадщини, які пов`язані з її необізнаністю про смерть ОСОБА_4 та про наявність заповіту, складеного спадкодавицею на її ім"я. Беззаперечних доказів зворотного відповідачем не надано та матеріалами справи не спростовано.

Виходячи з наведених обставин, відсутність у позивача даних про смерть спадкодавиці, яка не була родичкою позивача, що свідчить про відсутність презумпції поінформованості позивача про її смерть, активна поведінка ОСОБА_1 після отримання інформації про смерть ОСОБА_3 , свідчать про те, що вона не втрачала інтересу до спадкування, а тому суд вважає доведеними обставини, на які вона посилається в обґрунтування позовних вимог.

Таким чином, з урахуванням принципу пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність, розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд вважає, що обставини справи, встановлені судом, свідчать про наявність підстав для задоволення позову, а саме для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ..

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1268, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном два місяці з дня набрання рішенням чинності.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею - 31 травня 2023 року.

Суддя: ( підпис )

Згідно з оригіналом :

Суддя Кривоозерського

районного суду О.В. Репушевська

Рішення набрало законної сили __________________2023 року

Оригінал рішення знаходиться в цивільній справі №474/454/18

Керівник апарату суду Л.В. Ковальчук