Дата документу 02.02.2023
Справа № 334/8401/15-ц
Провадження № 2/334/12/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді Гнатюка О.М.

При секретарі судового засідання Алєйніковій О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування за законом.

Позов обґрунтований наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку АДРЕСА_1 , право на яку як спадкоємцю першої черги за законом належить після смерті матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт за життя брат не складав.

Спадкоємцем першої черги за законом є батько - ОСОБА_2 . Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до статті 1262 Цивільного Кодексу України є - ОСОБА_1 , рідний брат спадкодавця.

За адресою свого місця проживання - АДРЕСА_1 брат мешкав разом із мамою - ОСОБА_4 . Після її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), мешкав один. За життя брат хворів на тяжкі хвороби та потребував стороннього догляду.

Починаючи з 1997 року він перебував на «Д» обліку і під наглядом кардіолога з приводу гіпертонічної хвороби. Починаючи з 2013 року (після смерті матері) стан здоров`я значно погіршився, з`явилась задуха, аритмія серцевої діяльності, набряки нижніх кінцівок. З 11.09.2013 року по 16.09.2013 року лікувався у реанімаційному відділенні Комунальної установи «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» з діагнозом «гостре медикаментозне отруєння, кома, суїцид».

З 18.12.2013 року по 04.01.2014 року лікувався в кардіологічному відділенні 9ї міської лікарні з діагнозом «Ділятаційна кардіоміопатія постійна форма фібриляцій передсерця СН ПА ФК 11. На протязі 2014 року самопочуття брата продовжувало погіршуватися (амбулаторне лікування без ефекту), із-за важкості стану здоровя практично не виходив із дому, потребував стороннього догляду.

Остання госпіталізація в кардіологічне відділення 9 МБКЛ з 06.01.2015 року по 22.01.2015 року, де і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зважаючи на тяжкий стан здоров`я брата, відсутність близьких родичів, (окрім позивача), які могли б опікуватись ним, догляд за братом здійснював позивач та члени його родини.

На звернення брата до відповідача надати будь-яку допомогу - чи то матеріальну, чи-то фізичну - не реагував, хоча він є особою працездатною і таку допомогу надати міг би.

Після розірвання шлюбу відповідача з матір`ю у 1985 році, стосунки брата та позивача з батьком стали мати епізодичний характер.

Суттєвою обставиною є також та, що усі питання з приводу організації поховання брата, оплати ритуальних послуг та інше вирішував позивач.

Разом із тим, відповідач подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що відповідач має бути усунений від спадкування за законом, як особа, що ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Позивач просить усунути ОСОБА_2 від права спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надати позивачу право на спадкування після смерті ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідач в судовому засіданні заперечив можливість задоволення позовних вимог.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 36 років.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_2 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвали шлюб 07.02.1985 року.

Згідно з виписним епікризом ОСОБА_3 знаходився на огляді в кардіологічному відділені 9ї МКЛ з 22.04.2002 року по 26.04.2002 року. Діагноз: Гіпертонічна хвороба 1 ст.

Згідно з виписним епікризом ОСОБА_3 з 11.09.2013 року по 16.09.2013 року лікувався у реанімаційному відділенні Комунальної установи «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» з діагнозом «гостре медикаментозне отруєння, кома, суїцид».

Згідно з квитанціями №15498, №13158, №10234 ОСОБА_1 оплачено ритуальні послуги.

14.07.2015 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого сина - ОСОБА_3 .

20.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого брата - ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні надала пояснення, відповідно до яких зазначила, що знає померлого та відповідача з 2009 року, працювали разом. Знає про проблеми померлого з серцем та його перебування у кардіологічному відділенні лікарні. Відповідача особисто не знає, бачила перший раз на похованні. Брат померлого, позивач у вказаній справі, завжди допомагав брату, відвідував у лікарні. Батько померлого не відвідував ОСОБА_6 у лікарні. Померлий мешкав сам після смерті матері у грудні 2013 року. Наприкінці життя потребував сторонньої допомоги, брат завжди її надавав.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні також підтвердив проблеми померлого із серцем та його перебування у лікарні, є другом з дитинства. З батьком позивача та померлого особисто не знайом, ніколи не бачив щоб останній приймав участь у житті своїх синів. Померлий жив сам після смерті матері. Похованням займався брат ОСОБА_8 , батько не відвідував сина у лікарні. ОСОБА_6 просив матеріальної допомоги у батька на оздоровлення, проте останній відмовив йому через відсутність коштів.

Свідок ОСОБА_9 зазначив, що був сусідом померлого, знає про хворобу серця останнього. Миколаю завжди допомагав брат ОСОБА_8 , особливо після смерті їхньої матері. Батько ніколи не відвідував сина, матеріальної допомоги померлому не надавав, проте сам просив про грошові кошти на особисті потреби.

Свідок ОСОБА_10 є сестрою відповідача по справі, позивач та померлий - її племінники. З померлим спілкувалась, останній ніколи не скаржився на своє здоров`я, працював, сторонньої допомоги не потребував. Зазначила, що відповідач по справі рідко спілкувався з сином, останній проживав сам після смерті матері. Знає про перебування померлого у лікарні через проблеми з серцем перед смертю.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні заявила, що бачила померлого перед смертю, останній був здоровим, жив сам, піклувався про себе самостійно. Знає, що організацією поховання займався брат ОСОБА_8 . Вказує, що останнім часом не підтримувала відносини з померлим, оскільки останній не виходив на зв`язок.

Згідно з висновком експерта №37/кз за даними із епікризу до медичної карти стаціонарного хворого №52 КУ Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня №9» на ім`я ОСОБА_3 , 1978 р.н. відомо, що пацієнт за життя страждав на дилатаційну кардіоміопатію. Постійну форму фібриляції передсердь, шлуночкову екстрасистолію, серцеву недостатність ІІІ ст. функціональний клас ІІІ.

Пацієнт ОСОБА_3 . 1978 р.н. за життя страждав на хронічні захворювання серцево-судинної системи.

Зважаючи на неможливість надання в розпорядження експертів медичної карти амбулаторного хворого, лист головного лікаря КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №9» Гайдук Д.Д. від 07.08.2015 є єдиним джерелом інформації про динаміку перебігу патологічних процесів в організмі пацієнта ОСОБА_3 за період його медичного спостереження.

Приймаючи до уваги стадію (III) серцевої недостатності та функціональний клас (III) комісія вважає, що з моменту досягнення даних проявів клінічного перебігу дилатаційної кардіміопатії пацієнт ОСОБА_3 1978 р.н. потребував постійної сторонньої допомоги у зв`язку зі станом здоров`я.

Предметом спору у даній справі є усунення спадкоємця від права на спадкування за законом з підстав, передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України.

Відповідач є спадкоємцем першої черги за законом майна померлого як його батько, і цей факт не заперечується сторонами.

Позивач є спадкоємцем другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані. За змістом даної норми факт ухилення від виконання обов`язків щодо утримання спадкодавця лише тоді є підставою для усунення від права на спадкування, якщо цей факт встановлений судом. Крім того, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві полягає в умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцеві.

При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для життєдіяльності спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

З огляду на викладене правове значення при вирішенні спору має доведеність сукупності обставин: ухилення спадкоємця (умисні винні дії або бездіяльність) від надання допомоги (1) при можливості її надання спадкодавцю (2), який перебуває у безпорадному стані через похилий вік чи хворобу (3), потреба спадкодавця в допомозі саме цього спадкоємця (4).

Виходячи зі змісту частини п`ятої статті 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування (п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008).

Наявність безпорадного стану в ОСОБА_3 через тяжку хворобу, який потребував постійного стороннього догляду, підтверджується висновком експерта.

Бездіяльність спадкоємця щодо надання допомоги померлому спадкодавцю підтверджена поясненнями свідків та не спростовані стороною відповідачем.

Характер захворювання ОСОБА_3 не вимагав яких-небудь спеціальних зусиль від відповідача щодо надання допомоги спадкодавцю та в судовому засіданні не було встановлено поважних причин, які б обумовлювали неможливість надання допомоги.

Оскільки відповідач є єдиним спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_3 , то саме він мав надавати допомогу спадкодавцю.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування позивачем доведені, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню в цій частині.

Позов в частині надання позивачу права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 має бути закритий, оскільки вказане право, встановлене законом, тобто відсутній предмет спору.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 1224, 1241 та 1261 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування за законом - частково задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 від права спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Закрити провадження в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про надання права на спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 487 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст виготовлений 02 лютого 2023 року.

Суддя О.М. Гнатюк