Справа №303/2930/20
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Монич В.О.

за участю секретаря судових засідань Добош О.Ю.

представники позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2

представники відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ :

09 червня 2020 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою про визнання за ОСОБА_5 права власності на частину житлового будинку розташованого заадресою: АДРЕСА_1 та стягнення з відповідача судових витрат.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 29.08.1998 року між ним та відповідачем ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, який рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 10.11.2016 року було розірвано. За час шлюбу, в 2005 році позивачем було придбано земельну ділянку в с. Лісарня, кадастровий номер :01:001:0271, площею 0,15 га, що підтверджується державним актом ЗК 010843. В період з 2010 року по 2013 рік за особисті кошти позивача було побудовано житловий будинок загальною площею 145,40 кв.м., якому Верхньовизницькою сільською радою присвоєно адресу АДРЕСА_1 . Однак, фінансової документації в позивача не збереглося від 25.04.2017 року, позивачем було виготовлено технічний паспорт на вказаний будинок. Пізніше виявилося, що відповідач після розірвання шлюбу, шляхом внесення недостовірних відомостей у офіційні документи, стверджуючи, що власноручно, самостійно побудувала будинок в період з 19.07.2017 року по 09.10.2017 року, виготовила всю дозвільну документацію та технічний паспорт на вказаний будинок на своє ім`я, та від 19.02.2018 року, відповідач оформила за собою право власності на спірний будинок.

На підтвердження вказаних обставин позивач посилається на заяви будівельників, свідків жителів с.Лісарня, довідку Мукачівського МРЕМ від 02.03.2018 року, згідно якої позивач регулярно сплачував за спожиту електроенергію в спірному житловому будинку, технічний паспорт на будинок від 25.04.2017 року та висновки судових будівельно-технічних експертиз.

04.07.2020 року відповідачем ОСОБА_6 та її представником подано відзив на позов, в якому відповідач просила в задоволенні позову відмовити.

Відповідач стверджує, що наведені позивачем обставини не відповідають дійсності та не підтверджені жодним доказом у відзиві зазначила, що є власником земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0271 на підставі договору дарування від 04 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області Біловар І.О. На вказаній земельній ділянці протягом 2017 року нею побудовано житловий будинок та господарські споруди, що підтверджується декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, який зареєстрований в Управлінні державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області від 09 жовтня 2017 року № ЗК 80. З урахуванням викладеного ОСОБА_7 просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 04 вересня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського нотаріального округу Овчинніковою І.В., укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , яким відчужено житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

12.08.2020 року позивачем ОСОБА_5 подано відповідь на відзив в якому стверджував, що обставини на які посилається відповідач у своєму відзиві є безпідставними та такими, що не ґрунтуються нефактичних обставинах справи, а відтак не заслуговують на увагу.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представники позивача в судовому засіданні просили позов задоволити з підстав наведених в позовній заяві та доданих матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явивлася при час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представники відповідача в судовому засіданні в задоволенні позову просили відмовити, представник ОСОБА_3 надала пояснення в якому зазначила, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 вересня 2020 року було зупинено провадження у цивільній справі №303/2930/20 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя до вирішення справи №303/1839/20, що розглядається в порядку кримінального судочинства стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, до набрання законної сили вироком по даній справі.

Згідно ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 вересня 2020 року, яке позивачем не оскаржувалось, встановлено, що до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №303/1839/20, зібрані докази не дозволяли встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній цивільній справі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 квітня 2021 року у справі № 303/1839/20 ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000142, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2018 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, - закрито на підставі ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2ст. 284 КПК України, а отже є всі підстави для вирішення справи по суті.

На сьогоднішній день судове рішення у справі № 303/1839/20, від якого залежить вирішення цивільної справи № 303/2930/20 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, набрало законної сили, та має в даній справі преюдиційне значення, оскільки містить висновки та факти, які спростовують позовні вимоги ОСОБА_5 .

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 березня 2020 року (справа № 303/991/18-ц, провадження № 61-4184св 19) скасовано постанову Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року та додаткову постанову Закарпатського апеляційного суду від 27 березня 2019 року в частині позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Балаж Марини Василівни, про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та залишено в силі у цій частині рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 листопада 2018 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

У червні 2020 року ОСОБА_5 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що будівництво вказаного будинку розпочато та завершено під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, що, на думку позивача, підтверджується низкою доказів, зокрема: письмовими заявами будівельників, висновками судових будівельно- технічних експертиз. Однак відповідачка зареєструвала будинок за собою в цілому. Посилаючись на вказані обставини, просить визнати, що вказаний будинок є спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним, ОСОБА_5 , право власності на частину вказаного майна.

08. 07. 2016 р. між позивачем ОСОБА_5 та його сином ОСОБА_9 укладено договір дарування земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ., згідно якого ОСОБА_9 став одноосібним власником. 06. 11. 2016 р. рішенням суду шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвано, поділ майна врегульовано в договірному порядку по всім об`єктам спільно-набутого майна. У договорі сторонами не обумовлювалося питання щодо земельної ділянки, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , оскільки, як зазначено вище, ще до розірвання шлюбу позивач у даній справі подарував цю земельну ділянку своєму сину ОСОБА_9 . Таким чином, позивач ОСОБА_5 на власний розсуд розпорядився нерухомим майном (земельною ділянкою) за вказаною адресою, після чого вчиняв дії щодо повторного неправомірного заволодіння вказаним нерухомим майном. Згідно з договором дарування земельної ділянки від 04. 07. 2017 р., укладеним між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , посвідченим приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області Біловар І.О., ОСОБА_6 є власником земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0271, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . На цій земельній ділянці ОСОБА_6 побудовано житловий будинок та господарські споруди, що підтверджено декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, який зареєстрований в Управлінні державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області від 09. 10. 2017 р. № ЗК 80. Наказом Міністерства юстиції України №399/5 від 16. 02. 2018 р. скасовано рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 від 29. 08. 2017 р. № 36808054, прийняте приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Селехманом О.А., та скасовано рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_8 від 04.09. 2017 р. №36895348, прийняте приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області Овчинніковою І.В. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20. 02. 2 2018, право власності на спірне майно 19. 02. 2018 р. було зареєстроване за ОСОБА_6 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19. 02. 2018 р., індексний номер 39755126 приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Балаж М.В. .

Підставою виникнення права власності у інформаційній довідці зазначено: декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 09. 10. 2017, серія та номер ЗК 80, видана Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області; довідка про присвоєння поштової адреси, серія та номер 743, видана 19. 09. 2017 Верхньовизницькою сільською радою Мукачівського району Закарпатської області. При зазначених обставинах житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 не є спільно набутим майном подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ОСОБА_5 було також було вчинено спробу (шляхом подачі до приватного нотаріуса Селехман О.А. підроблених офіційних документів - декларації №ЗК79 від 19.04.2013 про готовність об`єкта до експлуатації будинку АДРЕСА_1 , та інших документів: технічного паспорту на цей житловий будинок від 25.04.2017, виданого на ім`я ОСОБА_5 , а також завіреної відділом у Мукачівському районі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області копії державного акта серії ЗК №010843 від 20.05.2005 р. на його ім`я про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0271, який на момент подання був недійсний) неправомірного заволодіння майном ОСОБА_6 після здійснення розподілу спільного майна колишнього подружжя, а отже будь-яких прав як на частку майна, так і на весь будинок ОСОБА_5 не мав. Таким чином, обставини справи свідчать про те, що до розірвання шлюбу з ОСОБА_6 , на власний розсуд ОСОБА_5 розпорядився своїми правами на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 в передбаченому законом порядку спорудила на цій земельній ділянці нерухоме майно, право власності на яке зареєструвала у встановлений законом спосіб. Відповідно до ст. 60 СК України спільною сумісною власністю подружжя є майно, набуте подружжям за час шлюбу. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 не є спільно набутим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , оскільки не набутий ними за час шлюбу.

Зазначені обставини підтверджуються наступними доказами та судовими рішеннями, які набрали законної сили та якими відповідно до ст. 82 ЦПК України встановлені преюдиційні факти, які мають значення в даній справі. 1. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 вересня 2020 року було зупинено провадження у цивільній справі №303/2930/20 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя до вирішення справи №303/1839/20, що розглядається в порядку кримінального судочинства стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

Згідно п. 5 ч. 1. Ст.. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи. Таким чином, судовим рішенням - ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 вересня 2020 року, яке позивачем не оскаржувалось, встановлено, що до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №303/1839/20, зібрані докази не дозволяли встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 квітня 2021 року у справі № 303/1839/20 ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000142, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2018 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, - закрито на підставі ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2ст. 284 КПК України.

Згідно частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судове рішення у справі № 303/1839/20, від якого залежить вирішення цивільної справи № 303/2930/20 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, набрало законної сили, має в даній справі преюдиційне значення, оскільки містить висновки та факти, які спростовують позовні вимоги ОСОБА_5 . Так, відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 квітня 2021 року у справі № 303/1839/20 в цій кримінальній справі судом встановлено, що 16.09.2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000142, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 23.08.2017 р. у період часу з 12 год. 39 хв. по 20 год. 54 хвилини, в АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків від вчинюваних ним дій та бажаючи їх настання, використовуючи попередньо виготовлені невстановленими слідством особами, підроблені офіційні документи - декларацію №ЗК79 від 19.04.2013 про готовність об`єкта до експлуатації будинку АДРЕСА_1 , та інші документи: технічний паспорт на цей житловий будинок від 25.04.2017, видані на ім`я ОСОБА_5 , а також завірену відділом у Мукачівському районі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області копію державного акта серії ЗК №010843 від 20.05.2005 р. на його ім`я про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0271, який на момент подання був недійсний, надав їх приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А. в приміщенні його офісу, розташованого за вищевказаною адресою, як підставу для реєстрації права власності за собою на будинок АДРЕСА_1 , який розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0271, і усвідомлюючи, що вказана інформація є неправдивою, а документи - підробленими, оскільки дану земельну ділянку він ще 08.07.2016 р. передав у власність своєму синові ОСОБА_9 на підставі договору дарування серії НВТ № 566556 від 08.07.2016 р. На підставі наданих ОСОБА_5 вищевказаного підробленого офіційного документу - декларації №ЗК79 від 19.04.2013 про готовність об`єкта до експлуатації будинку АДРЕСА_1 , та інших необхідних документів: технічного паспорту на цей житловий будинок від 25.04.2017, виданих на ім`я ОСОБА_5 , а також копії державного акта серії ЗК № 010843 від 20.05.2005 на його ім`я про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0271, на якій розташований вищевказаний будинок, цього ж дня 23.08.2017 року о 20 год. 54 хв., з допомогою власного комп`ютера у офісі за місцем здійснення своєї діяльності в АДРЕСА_2 , приватним нотаріусом Селехман О.А. за ОСОБА_10 зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 . 04 вересня 2017 року ОСОБА_5 уклав з ОСОБА_8 договір купівлі- продажу цього житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Овчинніковою І.В., за № 36895348.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа. 28.09.2020 року до суду захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом Стецяк І.І. подано клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням встановлених ч.1 ст.49 КК України строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, обвинувачений ОСОБА_5 подане його захисником клопотання підтримав.

Зі змісту ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 квітня 2021 року у справі № 303/1839/20 судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розумів підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, безумовну можливість продовження судового розгляду провадження з його вирішенням по суті. Обвинуваченому було роз`яснено, що його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України є звільненням від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою, та останній наполягав на такому звільненні. Таким чином, судовим рішенням у кримінальній справі, яке набрало законної сили, встановлено, що декларація про готовність об`єкта до експлуатації №ЗК79 від 19.04.2013 р., видана на ім`я ОСОБА_5 є недостовірною.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 березня 2020 року (справа № 303/991/18-ц, провадження № 61- 4184св19) скасовано постанову Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року та додаткову постанову Закарпатського апеляційного суду від 27 березня 2019 року в частині позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Балаж Марини Василівни, про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та залишено в 5 силі у цій частині рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 листопада 2018 року.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 листопада 2018 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року в частині позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Овчиннікової Ірини Василівни, про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, скасовано. Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Овчиннікової І.В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 04 вересня 2017 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Овчинніковою Іриною Василівною, за № 36895348. У цій справі № 303/991/18-ц ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Балаж М. В. про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно, скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. ОСОБА_6 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Овчиннікової І. В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку.

Відповідач позовну заяву мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0271 на підставі договору дарування від 04 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області Біловар І.О. На вказаній земельній ділянці протягом 2017 року нею побудовано житловий будинок та господарські споруди, що підтверджується декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, який зареєстрований в Управлінні державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області від 09 жовтня 2017 року № ЗК 80. З урахуванням викладеного ОСОБА_7 просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 04 вересня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського нотаріального округу Овчинніковою І.В., укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , яким відчужено житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В цій справі № 303/991/18-ц Верховний Суд встановив наступні фактичні обставини справи та дійшов таких правових висновків: - згідно з договором дарування земельної ділянки від 04 липня 2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області Біловар І. О., ОСОБА_6 є власником земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0271; - на цій земельній ділянці ОСОБА_6 побудовано житловий будинок та господарські споруди, що підтверджено декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого 6 здійснено на підставі будівельного паспорта, який зареєстрований в Управлінні державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області від 09 жовтня 2017 року № ЗК 80; Встановивши, що законним власником буднику є ОСОБА_6 , колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення її позовних вимог.

Судом встановлено, що у даній справі № 303/2930/20 про поділ майна подружжя позивач ОСОБА_5 посилається на ті самі докази, які досліджені судами у справі № 303/991/18-ц, за результатами розгляду якої позовні вимоги ОСОБА_6 задоволені в повному обсязі, зокрема: - висновок судового експерта Колчар В.Д. №357/08-18 від 23.08.2018 року; - висновок судового експерта Павлич О.В. №0008/2018 від 14.08.2018 року; - довідка виконавчого комітету Верхньовизницької сільської ради від 11 квітня 2018 року №392; - довідка Мукачівського МРЕМ №2 від 02.03.2018 року про спожиту та оплачену послугу електропостачання за період з 01.01.2013 року по 01.04.2018 року; - нотаріально посвідчена заява виконроба ОСОБА_11 від 04.04.2018 року; - заяви осіб від 12.04.2018 року; - заява будівельника ОСОБА_12 від 17.04.2018 року, посвідченою приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Кравченко О.І. - заява будівельника ОСОБА_13 від 18.04.2018 року, посвідченою приватним нотаріусом Кравченко О.І.; - заява будівельника ОСОБА_14 від 18.04.2018 року, посвідченою приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О.В.;

Також у цій справі були допитані в якості свідків ті особи, про допит яких було заявлено клопотання представниками ОСОБА_5 у справі про поділ майна подружжя. Ту обставину, що в справі про поділ майна подружжя позивачем ОСОБА_5 подані ті самі докази, підтвердив у судовому засіданні 05 вересня 2023 року представник ОСОБА_5 адвокат Сочка В.

Таким чином, всі наведені у позовній заяві ОСОБА_5 про поділ майна подружжя докази були досліджені судами на предмет доведення його права власності на будинок АДРЕСА_1 , тобто обставин, які ОСОБА_5 повторно намагається довести у даній справі.

Верховним Судом ухвалено остаточне судове рішення. ЄСПЛ у своїх рішеннях вказував, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (справа «Пономарьов проти України» (CASE «PONOMARYOV v. UKRAINE»), рішення від 03 квітня 2008 року).

Відповідно до ч. 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Аналіз зазначеної норми законодавства дає підстави для висновку, що таке правове регулювання спрямоване на забезпечення принципу правової визначеності, за яким не підлягають повторному (з метою досягнути протилежного правового результату) перегляду рішення судів, які набрали законної сили. Дія принципу правової визначеності у цивільному судочинстві полягає, зокрема, у такому його елементі, як правило res judicata, одночасно визнається гарантією права на справедливий судовий розгляд у цивільному судочинстві, закріпленого в п. 1 ст. 6 статей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі ЄКПЛ).

Судом також встановлено, що у позовній заяві про поділ майна подружжя ОСОБА_5 на підтвердження своїх позовних вимог посилається на висновок судового експерта Колчар В. Д. від 23 серпня 2018 року №357/08-18 та висновок судового експерта Павлич О.В. від 14 серпня 2018 року № 0008/2018.

Статтею 110 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Зі змісту наведених експертних висновків, в основу досліджень покладено підроблений документ - декларацію №ЗК79 від 19.04.2013 року про готовність об`єкта до експлуатації будинку АДРЕСА_1 , що встановлено ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 квітня 2021 року у справі № 303/1839/20.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обставини справи свідчать про те, що до розірвання шлюбу з ОСОБА_6 , на власний розсуд ОСОБА_5 , розпорядився своїми правами на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 в передбаченому законом порядку спорудила на цій земельній ділянці нерухоме майно, право власності на яке зареєструвала у встановлений законом спосіб.

Підсумовуючи вищевикладене судом встановлено що, позивач ОСОБА_5 не довів, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , був набутий спільно за час шлюбу його та ОСОБА_6 , тому в задоволенні позову ОСОБА_5 слід відмовити.

Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, відмовити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 15 червня 2023 року про забезпечення позову якою накладено арешт на житло за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227) - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована АДРЕСА_4 ). Повний текст рішення складено 08.09.2023 року.

Головуючий Володимир МОНИЧ