Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________________
Справа № 299/2356/23
У Х В А Л А

17.04.2023 м. Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Бак М.Д., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту здійснення догляду,

В С Т А Н О В И В:

14.04.2023 року в суд поступила заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту здійснення заявником догляду за бабою - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву подано з тих підстав, що заявник здійснює догляд за ОСОБА_2 , яка із-за стану здоров`я потребує постійного стороннього догляду. На даний час ОСОБА_2 проходить медичне обстеження для отримання висновку про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, внаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Від встановлення факту здійснення заявником догляду за ОСОБА_2 залежить виникнення у заявника прав та обов`язків, передбачених Законом України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», Законом України «Про соціальні послуги».

Згідно частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 3 частини шостої статті 13 Закону України «Про соціальні послуги» від 17.01.2019 року № 2671-VIII (зі змінами) передбачено, що фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями.

Згідно положень пунктів 1, 5, 6 Закону України «Про соціальні послуги» Реєстр надавачів та отримувачів соціальних послуг створюється для забезпечення: реалізації права особи/сім`ї на соціальні послуги; обліку надавачів, отримувачів соціальних послуг та послуг, що їм надаються; координації діяльності у системі надання соціальних послуг.

Відповідно до частини сьомої статті 13 Закону України «Про соціальні послуги» фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Згідно положень абзацу четвертого пункту 1 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 року № 859 (зі змінами) цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та є громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями.

У відповідності до абзацу першого пункту 6 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до уповноваженого органу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку.

Із врахуванням наведеного, того, що факт надання фізичною особою соціальної послуги з догляду підтверджується документами, передбаченими Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, облік таких осіб здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про соціальні послуги», то відповідний факт не підлягає встановленню в судовому порядку.

Згідно пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на те, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 186, 260, 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту здійснення догляду відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з такою самою заявою.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Учасник справи, якому копію ухвали суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи поновлює строк апеляційного оскарження ухвали, якщо визнає причини його пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя М. Д. Бак