1Справа № 335/3084/23 2-н/335/275/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії,-

встановив:

10.04.2023 року представник заявника Концерну «Міські теплові мережі» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії в розмірі 84935, 59 грн. та судовий збір у розмірі 268,40 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом третім ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявником заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 84935, 59 грн., надану у приміщення АДРЕСА_1 , яке належить йому на праві власності.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку).

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

В обґрунтування розміру заявленої до стягнення суми заборгованості заявник посилається на умови укладеного між сторонами договору, згідно з яким нараховано вартість отриманих послуг, проте, до заяви такого договору, укладеного в письмовій формі, не додано.

Згідно наданого суду розрахунку заборгованості, яка заявлена до стягнення, вбачається, що заборгованість виникла за договором №72223181. Вказаний номер договору зазначений і в рахунках за надані послуги.

Разом з тим до заяви заявником долучено роздрукований типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії без номера від 01.11.2021 року, який сторонами не підписаний.

Крім того, з п. 2 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 року вбачається, що Договір набирає чинності через 30 днів з моменту його розміщення на сайті Концерну «Міські теплові мережі», проте заявником не надані докази на підтвердження дати розміщення на сайті, і, як наслідок, дати набрання чинності, вказаним договором. При цьому, актів приймання-передачі наданих послуг, актів приєднання до мереж, актів зняття показань приладу обліку тощо, заявником не надано, що унеможливлює перевірку факту надання послуг заявником в заявленому розмірі.

Відповідно до розрахунку заборгованості на підтвердження отримання послуг ОСОБА_1 оплат не здійснювалось.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 3 ст.163 ЦПК України, якою встановлено вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу, до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Враховуючи наведене, оскільки заявником не подані належні та допустимі докази щодо виникнення заборгованості у заявленому розмірі, суд не вбачає з поданої Концерном «Міські теплові мережі» заяви наявності та безспірності грошової заборгованості боржника.

Таким чином, з поданої заяви Концерну «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії в розмірі 84935,59 гривень не вбачається виникнення та порушення права грошової вимоги заявника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

З урахуванням вказаних недоліків заяви та особливостей розгляду судом справ наказного провадження, який здійснюється без судового засідання, повідомлення заявника і боржника, їх допиту, законні підстави для видачі судового наказу відсутні.

За викладених обставин, приходжу до висновку про необхідність відмовити Концерну «Міські теплові мережі» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії.

Разом з тим, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити Концерну «Міські теплові мережі» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В.Воробйов