Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1866/23
Провадження №: 2-о/332/84/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2023 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльнік Р.В.

при секретарі - Васильченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Заводський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса ) про встановлення факту смерті ,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її бабусі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Новополтавка Бердянського району Запорізької області. Документами, що підтверджують факт смерті бабусі заявниці є лікарське свідоцтво про смерть № 24, видане 13.02.2023 року , довідка про смерть № С-01921 , видана 14.02.2023 року так званим Сімферопольським районним відділом РАЦС № 3 Департамента РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, свідоцтво про смерть НОМЕР_1 , видане 14.02.2023 року так званим Сімферопольським районним відділом РАЦС № 3 Департамента РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим.

На підставі наявних у заявника документів зареєструвати смерть бабусі у встановленому законом порядку вона не може.

Від заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі , заявлені вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи - Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса )в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надана заява про розгляд справи без участі представника відділу.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зважаючи на те, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсними і не створюють правових наслідків,заявник звернулася до Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) для отримання свідоцтва про смерть бабусі ОСОБА_2 , але у видачі такого свідоцтва їй було відмовлено, з посиланням на те, що відсутні підстави для державної реєстрації смерті на підставі документів, які видані на тимчасово окупованій території та які є недійсними.

Постановою Верховної Ради України № 3650 від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів» у Запорізькій області замість 20 районів створено 5: Запорізький, Бердянський, Василівський, Мелітопольський та Пологівський. До складу територій Бердянського району входить зокрема Чернігівська селищна територіальна громада (до складу якої входить с.Новополтавка).

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, вся територія Бердянського району Запорізької області , є тимчасово окупованою РФ територією України. Відтак, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження на цій території.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

За положеннями ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа про смерть встановленої форми , виданного закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою ; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Положеннями ч.1,2 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Факт родинних відносин між заявницею та ОСОБА_2 підтверджується наступними документами :копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 , виданого 06.04.1995 року Новополтавською с/Радою Чернігівського району Запорізької області (а.с.9), копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_3 , виданого 07.07.1972 Новополтавським сіль ЗАГС Чернігівського району Запорізької області (а.с.7) , копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_4 , виданого 30.03.1956 року Синельниківським районним бюро ЗАГС Дніпропетровської області(а.с.5) . Зміна прізвища померлої з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого 15.12.1962 року Куйбишевським с/ЗАГС Запорізької області ( а.с.6) . Зміна прізвища померлої з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 06.11.2012 року (а. с.8 )

Документами , що підтверджують факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є лікарське свідоцтво про смерть № 24, видане 13.02.2023 року(а.с. 15) , довідка про смерть № С-01921, видана 14.02.2023 року так званим Сімферопольським районним відділом РАЦС № 3 Департамента РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим(а.с.17), свідоцтво про смерть НОМЕР_1 , видане 14.02.2023 року так званим Сімферопольським районним відділом РАЦС № 3 Департамента РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим(а.с.18).

Суд, даючи оцінку допустимості наданих заявником письмових доказів, виданих йому на тимчасово окупованій території, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема, ґрунтуючись на консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібіє (Namibiacase) Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на таких територіях органів влади. Враховуючи практику ЄСПЛ, суд оцінює надані заявником письмові докази разом з іншими доказами, у їх сукупності, та приходить до переконання щодо необхідності задоволення заяви, так як встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє в подальшому реалізувати її спадкові права.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть українського зразка та оформлення спадщини та отримання соціальних виплат .

Таким чином, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими, вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст.315-319 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.1,4,9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті на тимчасово окупованій території України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження : село Боровка К-Каширського району Волинської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Новополтавка Бердянського району Запорізької області .

Відповідно до вимог ч.4 ст. 317 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Р.В.Сінєльнік