1Справа № 335/8707/22 2-др/335/20/2023
26 червня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., розглянувши заяву представника відповідача Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «АКВА ВИТА» адвоката Кара Р.Т. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «АКВА ВИТА» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа № 335/8707/22 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «АКВА ВИТА» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
21.04.2023, за результатом розгляду даної справи судом постановлено ухвалу, якою позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «АКВА ВИТА» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Після ухвалення судового рішення, 12.05.2023, до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, надійшла заява представника відповідача Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «АКВА ВИТА» адвоката Кара Р.Т. про ухвалення додаткового рішення, яким представник відповідача просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, зокрема, витрати на правову допомогу, які відповідач поніс у зв`язку із пред`явленням позивачем ОСОБА_1 до нього позову, згідно квитанцій долучених до матеріалів справи.
09.06.2023 від позивача ОСОБА_1 , в особі представника-адвоката Яценка Д.В., надійшли заперечення проти стягнення з нього витрат на правову допомогу.
Позивач зазначає, що представляючи інтереси відповідача, адвокат Кара Р.Т. діяла на підставі ордеру, який був виданий на виконання договору №АВ-0125/23, однак розрахунок витрат складено за договором, якому присвоєно №АВ-0125/2023. За таких обставин, враховуючи, що адвокат Кара Р.Т. представляла інтереси відповідача за договором №АВ-0125/23, по якому не надано розрахунку, то стороною відповідача не підтверджено розмір витрат на правову допомогу. Також, відповідачем було долучено до матеріалів справи акти виконаних робіт від 16.01.2023 та 16.02.2023, у яких не зазначено договір за яким було надані послуги вказані у актах. Крім того, у акті виконаних робіт, який складено 16.01.2023 вказано, що виконавець повністю надав, а замовник прийняв послуги, у тому числі щодо участі адвоката у судових засіданнях, однак до 16.01.2023 судових засідань з розгляду вказаної справи не було. В актах виконаних робіт взагалі не зазначено в якій саме судовій справі адвокатом Кара Т.Р. надавались послуги відповідачу, оскільки учасники вказаної справи приймають участь і в інших судових справах. Долучені до матеріалів справи розрахункові документи не відповідають вимогам Наказу №13 від 21.01.2016 «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)», а відтак не можуть бути враховані у якості розрахункових документів.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив відмовити у задоволенні заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.
У судове засідання представник відповідача адвокат Кара Р.Т. не з`явилась, подала до суду заяву у якій просила заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №335/8707/22 про стягнення судових витрат розглядати без її участі, на задоволенні заяви наполягала.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник-адвокат Яценко Д.В. не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву у якій просив заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №335/8707/22 про стягнення судових витрат розглядати без його участі, проти задоволення заяви заперечував.
Враховуючи те, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак у судове засідання не з`явились, при цьому представника позивача та відповідача подали заяви про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без їх участі, суд вважав за можливе провести розгляд заяви та ухвалити додаткову ухвалу за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши заяву представника відповідача про стягнення судових витрат, заперечення позивача проти стягнення витрат на правову допомогу, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, про необхідність ухвалення додаткової ухвали про часткове задоволення заяви про стягнення судових витрат з наступних підстав.
Відповідно ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.
Частиною 5 ст . 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Згідно з п. 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.
Відповідно до матеріалів справи, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2023, постановленою за результатом розгляду справи № 335/8707/22, позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «АКВА ВИТА» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Разом з тим, питання про судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких в силу ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать й витрати на професійну правничу допомогу, у справі не було вирішено.
У відзиві на позовну заяву, який подано до суду 20.01.2023, представник відповідача Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «АКВА ВИТА» - адвокат Кара Р.Т. просила вирішити питання про розподіл судових витрат, та стягнути з позивача на користь відповідача, понесені ним витрати, у зв`язку із розглядом вказаної справи. Також, до відзиву додала тарифи на послуги з правової допомоги.
27.03.2023 представник відповідача Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «АКВА ВИТА» - адвокат Кара Р.Т. подала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи документів, а саме актів виконаних робіт від 16.01.2023 та від 16.02.2023, та квитанції про сплату послуг.
Суд приймає до уваги заявлені представником відповідача у відзиві вимоги про вирішення питання про розподіл судових витрат та подане 27.03.2023 клопотання, як такі, що подані у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідно, судом приймаються до уваги й докази, подані відповідачем разом із цими заявами.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Вирішуючи питання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, відповідно до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.(ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.(ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У відзиві на позовну заяву та у клопотанні від 27.03.2023 представник відповідача, просила стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «АКВА ВИТА» судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
Судом встановлено, що 05.01.2023 між адвокатом Кара Т.Р. та відповідачем Приватним підприємством виробничо-комерційної фірми «АКВА ВИТА», в особі генерального директора Колбіної Г.П., укладено договір про надання правової та правничої допомоги №АВ-0125/2023, за умовами якого за надання послуг за цим договором замовник сплачує адвокату винагороду у порядку та строки обумовлені Сторонами.
Обсяг виконаних робіт за Договором визначений сторонами в Актах виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги від 05.01.2023, від 16.01.2023 та від 16.02.2023, відповідно до яких адвокатом Кара Т.Р. надано такі послуги:
попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, аналіз судової практики, вартість якої 500 грн.;
складання відзиву на позовну заяву, вартість 3000 грн.;
складання клопотання про закриття провадження, вартість 350 грн.;
участь представника у судовому засіданні, вартість 1500 грн., за актом виконаних робіт від 16.01.2023;
участь представника у судовому засіданні, вартість 1500 грн., за актом виконаних робіт від 16.03.2023;
Відповідно до квитанції від 16.01.2023 Приватним підприємством виробничо-комерційної фірми «АКВА ВИТА» на користь адвоката Кара Р.Т. було сплачено 5350,00 грн.. за надання правничої допомоги за договором №АВ-0125/2023 від 05.01.2023.
Відповідно до квитанції від 16.02.2023 Приватним підприємством виробничо-комерційної фірми «АКВА ВИТА» на користь адвоката Кара Р.Т. було сплачено 1500,00 грн. за надання правничої допомоги за договором №АВ-0125/2023 від 05.01.2023.
З аналізу вищевказаних документів судом встановлено, що відповідачем Приватним підприємством виробничо-комерційної фірми «АКВА ВИТА» заявлено вимогу про стягнення з позивача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 6850,00 грн.
Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, враховуючи надані адвокатом Кара Т.Р. докази на підтвердження наданих нею послуг з професійної правничої допомоги відповідачу, а також з того, що позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд доходить до висновку, що заявлені вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 3850 грн., зокрема за надання попередньої консультація щодо характеру спірних правовідносин, складання відзиву на позовну заяву, складання клопотання про закриття провадження.
На переконання суду, така сума повністю відповідає і є співмірною складності справи, кількості і якості процесуальних дій представника відповідача.
Вимоги представника відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, які полягають в участі адвоката у судових засіданнях, не підлягають задоволенню, оскільки акти виконаних робіт були складені 16.01.2023 та 16.02.2023, однак у вказані дати судових засідань з розгляду вказаної справи не відбувалось.
Також, суд враховує, що позивач, отримавши заяву про ухвалення додаткового рішення, не клопотав про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, яка заявлена відповідачем.
У своїх запереченнях позивач ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні заяви представника відповідача Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «АКВА ВИТА» - адвоката Кара Р.Т. про стягнення судових витрат, оскільки, на думку позивача, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, зокрема, що представляючи інтереси відповідача, адвокат Кара Р.Т. діяла на підставі ордеру, який був виданий на виконання договору №АВ-0125/23, однак розрахунок витрат складено за договором, якому присвоєно №АВ-0125/2023; у актах виконаних робіт від 16.01.2023 та 16.02.2023 не зазначено договір за яким було надані послуги вказані у актах, а також в якій саме судовій справі адвокатом Кара Т.Р. надавались послуги відповідачу, а квитанції не містять необхідних реквізитів.
Разом з тим, з такими доводами позивача суд не може погодитись, оскільки до матеріалів справи стороною відповідача долучено договір про надання правової та правничої допомоги №АВ-0125/23 від 05.01.2023, з якого убачається, що адвокат Кара Т.Р. надає Приватному підприємству виробничо-комерційної фірми «АКВА ВИТА» правову допомогу та представляє інтереси підприємства в усіх судових органах, а відтак, суд вважає доведеним, що адвокат Кара Т.Р. представляла інтереси відповідача у вказаній справі на законних підставах, та надала відповідачу послуги, які полягають у консультації щодо характеру спірних правовідносин, складанні відзиву та складанні клопотання про закриття провадження, які наявні в матеріалах справи, та про які вказано в акті виконаних робіт від 16.01.2023.
Доводи позивача з приводу того, що ордер видано на виконання іншого договору, та у актах виконаних робіт від 16.01.2023 та 16.02.2023 не зазначено договір за яким було надані послуги вказані у актах, суд не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують тих обставин, що адвокат Кара Т.Р. надавала відповідачу професійну правничу допомогу пов`язану з розглядом справи.
Також, на переконання суду квитанція від 16.01.2023, згідно якої Приватним підприємством виробничо-комерційної фірми «АКВА ВИТА» на користь адвоката Кара Р.Т. було сплачено 5350,00 грн. за надання правничої допомоги за договором №АВ-0125/2023 від 05.01.2023. є належним доказом, та містить всі необхідні реквізити.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин, оскільки під час прийняття рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, і з відповідною заявою сторона відповідача звернулася до суду після ухвалення остаточного рішення у справі, що передбачено вимогами ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити додаткову ухвалу по цивільній справі № 335/8707/22, за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «АКВА ВИТА» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Керуючись ст. ст. 133, 134, 141, 142, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника відповідача Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «АКВА ВИТА» адвоката Кара Р.Т. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат задовольнити частково.
В іншій частині заяву залишити без задоволення.
Додаткова ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя: К.В. Гашук