ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/797/18

Головуючий у першій інстанції Кузюра В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/182/23

Суд у складі:

головуючого судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Мамонової О.Є., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - правонаступники ОСОБА_3 ,

відповідач: Бобровицька міська рада Чернігівської області,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_4 ,

на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2018 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 26.09.2018, м. Бобровиця,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 р. ОСОБА_3 звернувся з позовом до Бобровицької міської об`єднаної територіальної громади в особі Бобровицької міської ради Чернігівської області, в якому просив визнати причину пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його тітки ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , поважною та визначити йому додатковий строк у три місяці для подання ним до нотаріальних органів заяви про прийняття цієї спадщини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом за правом представлення після смерті його рідної тітки ОСОБА_5 , яка за життя заповіту не складала, і що він бажає прийняти спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 . ОСОБА_3 стверджував, що в останні дні відведеного законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини він перебував на лікуванні, внаслідок чого ним з поважної причини пропущено цей строк.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Ухвалюючи його, суд виходив з того, що позовні вимоги є доведеними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 - особа, яка не брала участі в справі, просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити. Доводи скарги зводяться до того, що ОСОБА_4 не був залучений судом І інстанції до участі у справі, хоча рішенням у ній вирішено питання про його права, свободи, інтереси та обов`язки. Так:

- єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 першої черги за правом представлення був її рідний онук ОСОБА_6 , який є рідним братом по матері ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_6 постійно проживав із ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , допомагав їй у веденні господарства, що підтверджується актом від 04.11.2017. Після смерті баби ОСОБА_6 залишився проживати за вказаною адресою, де він ІНФОРМАЦІЯ_2 помер та похований в м. Бобровиця;

- єдиним спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_6 є апелянт ОСОБА_4 , а ОСОБА_3 був спадкоємцем п`ятої черги після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

- судом не з`ясовано коло спадкоємців ОСОБА_5 , що призвело до невірного вирішення справи та незалучення ОСОБА_4 до участі у ній: після смерті сина ОСОБА_5 ОСОБА_7 спадщину, що відкрилася після його смерті, прийняли у рівних частинах (по 1/2) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

- згідно з довідкою філії Центру охорони здоров`я Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті від 20.09.2013, ОСОБА_3 хворів з 05.08.2013 по 20.09.2013, а суд задовольнив його позовні вимоги через п`ять років з дня смерті ОСОБА_5 .

Позивач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями актового запису та свідоцтва про його смерть (арк.139, 245 т. 1). У зв`язку з цим ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 09.12.2020 до участі у справі залучено правонаступника останнього ОСОБА_1 (арк. 86-87 т. 2), а ухвалою суду, постановленою без видалення до нарадчої кімнати, від 09.12.2021 до участі у справі залучено іншого його правонаступника ОСОБА_2 (арк. 209 т. 2).

Справа розглядалася неодноразово.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу, представник ОСОБА_4 адвокат Клим В.Я. повідомив, що свою правову позицію він висловить після оголошення судом перерви та ознайомлення зі справою, представник ОСОБА_1 й ОСОБА_2 адвокат Степанчук О.М. просила відхилити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що порушене на її підставі провадження підлягає закриттю.

У справі встановлено таке.

ОСОБА_4 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання, що підтверджується копіями пенсійного посвідчення та довідки до акта огляду ОСОБА_4 медико-соціальною експертною комісією від 07.11.2019 (арк. 40 т. 1).

Згідно з копіями свідоцтв відповідного змісту, ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю апелянта ОСОБА_4 та померлого ОСОБА_6 рідного по матері брата ОСОБА_4 , а ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_6 й чоловіком ОСОБА_8 (арк. 44, 45, 48 т. 1).

ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.11.1999, що видане державним нотаріусом Бобровицької районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 2978, належав будинок АДРЕСА_1 (копія свідоцтва - арк. 70 т. 1).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (копія свідоцтва про його смерть - арк. 51 т. 1).

28.10.2009 ОСОБА_5 звернулась до приватного нотаріуса Бобровицького районного нотаріального округу Чернігівської області Андрюхіної Л.М. із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її сина ОСОБА_7 . На підставі цієї заяви відкрита спадкова справа № 1165/2009; свідоцтво про право на спадщину на підставі цієї справи не видавалось (її копія - арк. 128-154 т. 3).

Згідно з копією довідки Житлово-будівельного кооперативу «Локомотив-10» Дарницького р-ну м. Києва від 22.07.2015 № 140, ОСОБА_6 з 07.02.1991 по дату видачі цієї довідки був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_2 (арк. 65 т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджено копією свідоцтва про її смерть (арк. 54 т. 1). Після смерті останньої залишилось спадкове майно, зокрема згаданий вище житловий будинок АДРЕСА_1

ОСОБА_6 не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бобровиця, що підтверджується копіями свідоцтва про його смерть та про поховання (арк. 57, 58 т. 1).

Після смерті останнього відкрилась спадщина та до його майна відкрито спадкову справу на підставі заяви його двоюрідного дядька ОСОБА_3 від 20.09.2017. Також з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 звернувся рідний брат (по матері) ОСОБА_6 - ОСОБА_4 . Це підтверджено копією спадкової справи № 493/2017 до майна померлого ОСОБА_6 , що заведена Сьомою київською державною нотаріальною конторою (арк. 142-224 т. 1).

23.10.2017 із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 звернувся позивач ОСОБА_3 (арк. 17 т. 2). Листом від 23.10.2017 № 3121/02-14 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (арк. 19 т. 2).

Згідно з копією договору оренди приміщення від 10.07.2013, ОСОБА_6 здавав квартиру АДРЕСА_3 в оренду ОСОБА_9 (арк. 66-67 т. 1).

У акті про спільне проживання від 04.11.2017, складеного сусідами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 вказано, що внук ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , починаючи з липня 2011 р. по серпень 2017 р. проживав разом з нею в АДРЕСА_1 (арк. 71-72 т. 1).

02.07.2020 державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Жижкевичу А.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті його брата ОСОБА_6 , а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 , що належала на підставі свідоцтва про право власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , який спадщину фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав (арк. 223 т. 1, 45 т. 2).

Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, і обставин справи доводить суд таких висновків.

Так як ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав разом з батьком ОСОБА_7 на день смерті останнього і даних про подання ОСОБА_6 заяви про відмову від прийняття цієї спадщини у справі нема, то в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України він прийняв спадщину, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_7 .

Оскільки ОСОБА_1 й ОСОБА_2 - правонаступники ОСОБА_3 не визнають обставини, якими ОСОБА_4 обґрунтовує апеляційну скаргу, то він в силу ст. 12 ч. ч. 1-4, 13 ч. ч. 1-3, 81 ч. ч. 1, 4-7 ЦПК України повинен довести ці обставини належними, допустимими й достатніми доказами. Тобто для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 мав довести, що його рідний брат по матері ОСОБА_6 на день смерті їхньої баби - спадкодавця ОСОБА_5 проживав з нею і у зв`язку з цим в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , але він таке не довів.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент відкриття спадщини не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами (постанови від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16, від 10.01.2019 у справі № 484/747/17). Положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України вказують на необхідність для прийняття спадщини саме постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не реєстрації їх місця проживання за однією адресою, що за певних обставин може бути відмінним один від одного (постанови Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 569/15147/17, від 12.01.2022 у справі № 446/53/16-ц). У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 12.07.2022 № 295/15914/19).

У справі відсутні довідки Бобровицької міської ради Чернігівської області про проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , в будь-який проміжок часу та (або) інші допустимі й достатні докази цього факту. Саме по собі поховання останнього в м. Бобровиця не свідчить про факт його проживання на час відкриття спадщини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_5 .

Не є належним доказом проживання ОСОБА_6 в м. Бобровиця зі спадкодавцем ОСОБА_5 і копія договору оренди приміщення від 10.07.2013, оскільки в цьому договорі не зазначено місце фактичного проживання орендодавця.

Вищезгаданий акт про спільне проживання ОСОБА_6 з ОСОБА_5 з липня 2011 р. по серпень 2017 р., складений 04.11.2017 сусідами останньої, у сукупності з зазначеним у довідці про смерть ОСОБА_6 місця його смерті не дають підстав для висновку про доведеність факту їх спільного постійного проживання. Тож наявних у справі доказів недостатньо для висновку, що ОСОБА_6 проживав із спадкодавцем ОСОБА_5 на момент її смерті. Такого апеляційний суд дійшов з урахуванням висновку Верховного Суду, що викладений у постанові від 08.12.2021 № 531/295/19.

З наведеного випливає, що відсутні підстави вважати, що оскаржуваним рішенням порушено права ОСОБА_4 як спадкоємця ОСОБА_6 . Тож виходячи з припису ч. 2 ст. 352 ЦПК України неможливо дійти висновку, що цим рішенням вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_4 . Отже згідно з п. 3 ч. 1 ст. 362 цього ж Кодексу провадження за апеляційною скаргою останнього на рішення місцевого суду у цій справі підлягає закриттю.

Вирішуючи справу, апеляційний суд не може не зважити на те, що до оголошення 08.12.2022 у судовому засіданні перерви апеляційний суд роз`яснив ОСОБА_4 його обов`язок довести у ході розгляду саме цієї справи факт спільного проживання ОСОБА_6 з ОСОБА_5 на дату її смерті й запропонував надати відповідні докази або заявити клопотання про їх витребування. Але ні ОСОБА_4 , ні його представник таких не надали і не заявили клопотання про їх витребування судом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 362 ч. 2 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Закрити провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2018 року у цій справі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної ухвали.

Повну ухвалу складено 17.04.2023.

Головуючий: Судді: