Справа № 710/253/23 Провадження № 2/710/184/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2023 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Сивокінь С.С.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА» про розірвання договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

21.02.2023 року до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла згадана позовна заява, в якій позивач просить розірвати договір оренди землі від 01.01.2014 року, укладений між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА», щодо земельної ділянки площею 2,3518 га з кадастровим номером :04:001:0078, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.07.2014 року, номер запису про інше речове право 6390202.

Аргументи учасників сторін.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі свідоцтва про спадщину за законом ОСОБА_1 стала власником земельної ділянки площею 2,3518 га, кадастровий номер :04:001:0078, яка розташована на території Буртівської сільської ради, Звенигородського (колишнього Шполянського) району, Черкаської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Раніше земельна ділянка належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після оформлення спадщини ОСОБА_1 звернулась з повідомленням до СТОВ «УКРАЇНА», як до орендаря земельної ділянки в порядку ст.. 148-1 Земельного кодексу України, яким повідомила, що стала власником земельної ділянки. Сторонами договору оренди землі було установлено істотну умову договору таку як розірвання договору у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи. Отже, оскільки відбувся перехід права власності на земельну ділянку від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 то є всі підстави для розірвання договору оренди землі від 01.01.2014 року. Позивач звернулась в усній формі до відповідача та запропонувала СТОВ «УКРАЇНА» розірвати договір оренди землі, оскільки бажає самостійно обробляти власну земельну ділянку. Відповідач відмовив у розірванні договору. Позивач вважає, що відповідач порушує умови договору Договору відмовляючи у його розірванні, тому і звернулась до суду із цим позовом.

Відповідач подав відзив в якому не заперечує проти розірвання договору оренди, оскільки строк дії цього договору закінчується у 2023 році.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 27.02.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 28.02.2023 року було відкрито провадження у справі.

У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Подав суду заяву про визнання позовних вимог.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ордера на надання правничої (правової) допомоги, адвокат Ульянов Сергій Миколайович на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 08.02.2023 року здійснює представництво ОСОБА_1 у Шполянському районному суді Черкаської області.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори, Курінним В.В., 24.01.2023 року, спадкова справа 121/2022, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_2 . Спадщина складається із земельної ділянки площею 2,3518 га, яка розташована в колишній Буртівській сільській раді, в адмінмежах Шполянської територіальної громади, Звенигородського району Черкаської області. Кадастровий номер :04:001:0078. Категорія земель землі сільськогосподарського призначення. Вид цільового призначення земельної ділянки:01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.3)

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 320900400 від 24.01.2023 року виданого державним реєстратором Курінним Віктором Васильовичем, Шполянська державна нотаріальна контора, Звенигородський районний нотаріальний округ, Черкаської області, за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером № :04:001:0078 площею 2,3518 га. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257, номер запису про право власності 49044280. Дата державної реєстрації 24.01.2023 року. Підстава для державної реєстрації свідоцтво про право на спадщину, №96 видане 24.01.2023 року, видавник: Шполянська державна нотаріальна контора, Звенигородський районний нотаріальний округ, Черкаська область. (а.с. 4)

В договорі оренди землі б/н від 01.01.2014 року зазначено: (Орендодавець) ОСОБА_2 з одного боку, та (Орендар) СТОВ «УКРАЇНА» в особі Бовсуна С.М., який діє на підставі статуту з другого, уклали цей договір при нижче наведене: Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адмінмежах Буртівської сільської ради Шполянського району Черкаської області. Згідно з п.2.1 даного Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,3518 га, у тому числі рілля 2,3518 га. Кадастровий номером - :04:001:0078. Відповідно до п.2.4 цього Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить станом на 1995 рік -12911 грн. Станом на 1.01.2014 рік з урахуванням коефіцієнту індексації 72549 грн. Згідно з п.3.1. Договору, договір укладено на 10 (десять) років, з урахуванням вегетації сільськогосподарських культур. Відповідно до п.п. 4.1-4.6 цього Договору, орендна плата становить у 2014 році з розрахунку 4,5% відсотки від проіндексованої грошової оцінки угідь та вноситься орендарем у формі та розмірі згідно додатку до договору, але не пізніше 30 грудня кожного року. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься у такі строки 1.01-30.12, але не пізніше 30 грудня кожного року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Розмір орендної плати переглядається раз на рік у разі: зміни умов господарювання передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації визначених законодавством, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках встановлених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожен день несплати. Згідно з п. 6.3 Договору, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання передачі. Відповідно до п.8.1 цього Договору, після припинення дії договору на наступний день після закінчення строку дії договору оренди, орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Згідно з п.13.2 дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, ліквідації юридичної особи орендаря. Відповідно до п.13.3 дія договору припиняється шляхом його розірвання за згодою однієї сторони, рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом. Згідно з п. 13.5 цього Договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем. Відповідно до п.15.1 цього договору, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря, третій в органі, який провів його державну реєстрацію: Шполянський районний відділ ЧРФ ДП «Центр ДЗК». (а.с. 5-8)

Відповідно до акта прийому передачі земельної ділянки в оренду від 1.01.2013 року укладеного між СТОВ «УКРАЇНА» та ОСОБА_2 , остання передає на підставі договору оренди землі земельну ділянку площею 2,35 га. Земельна ділянка, що передається, по якісним характеристикам відповідає вимогам вирощування с/г культур відповідного регіону. (а.с. 9)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер 24465601 від 19.07.2014 року, виданого Реєстраційною службою Шполянського районного управління юстиції Черкаської області на земельну ділянку площею 2,3518 га, кадастровий номер :04:001:0078, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровано інше речове право право оренди земельної ділянки. Дата державної реєстрації 16.07.2014 року, номер запису про інше речове право - 6390202, підстава виникнення договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 01.01.2014 року, видавник: ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА», строк дії: 10 років; розмір орендної плати 4,5% від проіндексованої грошової нормативної оцінки земельної ділянки. Орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА». Державний реєстратор Чепур Т.О. (а.с. 10-11)

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Це підтверджує ст. 627 ЦК України, згідно з якою відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно п.2 ч.1 ст. 208 ЦК України, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, вчиняються у письмовій формі.

Згідно ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно з ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про оренду землі», в редакції від 11.08.2013 року, яка була чинною на дату підписання оскаржуваного договору оренди землі, тобто (01.01.2014 року) орендодавцями земельних ділянок є орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

У відповідності до ст.6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно ст. ст. 13, 14 цього Закону Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 15 Закону, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

У відповідності до ч.1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Статтею 17 даного Закону України передбачено, що передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Відповідно до п.п. а) ч.1 ст. 90 Земельного кодексу України в редакції станом на 05.12.2013, яка була чинною на дату підписання договору оренди землі, що є предметом спору, власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Згідно ч.4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно п.2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції станом на 13.11.2013, яка була чинною на дату підписання договорів оренди, що є предметом цього спору, державній реєстрації прав підлягають право постійного користування та право оренди земельної ділянки. Згідно п.1 ч.1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 640 ЦК України у редакції від 01.01.2014 року, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Верховний Суд у постанові від 22.12.2021 року у справі № 357/8115/18 зробив висновок, що учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми. Разом з тим, цивільні права та обов`язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. Системний аналіз наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору оренди землі має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору,

а саме можливість реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Судом встановлено, що позивач 24.01.2023 року став власником, у порядку спадкування, земельної ділянки площею 2,3518 га, яка розташована в колишній Буртівській сільській раді, в адмінмежах Шполянської територіальної громади, Звенигородського району Черкаської області. Кадастровий номер :04:001:0078. Категорія земель землі сільськогосподарського призначення. Попереднім власником земельної ділянки була ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Між ОСОБА_2 , як орендодавцем та відповідачем, як орендарем було укладено договори оренди землі: б/н від 01.01.2014 року, на земельну, яка є предметом спору. Право оренди на земельну ділянку зареєстровано 16.07.2014 року, що підтверджується даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер 24465601 від 19.07.2014 року.

Згідно ч.5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до п.15.1 Договору оренди землі від 01.01.2014 року, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Проте станом на 01.01.2014 року, чинне законодавство не передбачало державної реєстрації договору оренди землі, відповідно початок перебігу строку дії договору оренди землі розпочався з моменту реєстрації права оренди.

Згідно ч.1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже договір оренди землі почав діяти з 17.07.2014 року. Згідно з п.3.1. Договору, договір укладено на 10 (десять) років, з урахуванням вегетації сільськогосподарських культур. Тобто, термін дії спірного договору оренди землі закінчується 18.07.2024 року, тому суд критично оцінює твердження відповідача, що термін дії договору оренди землі закінчується у 2023 році, також суд критично оцінює акт прийому- передачі земельної ділянки в оренду від 01.01.2013 року, оскільки він датований до укладення самого договору оренду, що суперечить, як самому договору, так і вимогам чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1, ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Відповідно до ст.. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч.1, 3 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Ураховуючи вимоги чинного законодавства суд критично оцінює усне звернення позивача до відповідача з прохання розірвати договір оренди землі. Доказів звернення до відповідача з повідомленням в порядку ст. 148-1 ЗК України, позивач не надав.

Згідно ч.2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно п.7 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема: припинення правовідношення.

Згідно ч.1 ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Згідно ч.1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Згідно ч. 5 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка передається в оренду для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду), не може містити положень про зміну його умов або припинення договору у зв`язку з переходом права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізацією юридичної особи.

Згідно з п. 13.5 Договору оренди землі від 01.01.2014 року, який є предметом цього спору, передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання.

Судом встановлено, що позивач є новим власником земельної ділянки внаслідок спадкування після смерті ОСОБА_2 , а перехід права власності на земельну ділянку відбувся у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позивач виявила бажання розірвати укладений з відповідачем спірний договір оренди та бажає самостійно обробляти власну земельну ділянку. Вимога позивача про розірвання спірного договору оренди землі відповідає чинному законодавству та умовам укладеного сторонами договору оренди землі, тому суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 656/528/19 від 01.03.2021 року

Згідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Висновки за результатами розгляду позову:

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті суд, при задоволенні позову стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 50% від суми сплаченого збору та повертає 50% сплаченого судового збору позивачу з державного бюджету.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 182, 251, 253, 526, 629, 651 -654, 792 ЦК України, ст.ст.90, 124-126, 148-1, 152 ЗК України, ст.ст.4, 6, 13, 14, 16, 17, 27 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 4, 12, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди землі від 01.01.2014 року, укладений між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА», щодо земельної ділянки площею 2,3518 га з кадастровим номером :04:001:0078, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.07.2014 року, номер запису про інше речове право 6390202.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , інші відомості про особу суду не відомі, з державного бюджету 50% судового збору в сумі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Стягнути із СТОВ «УКРАЇНА», юридична адреса: вул. 9-го травня, буд.9, с. Бурти, Звенигородський район, Черкаська область, код ЄДРПОУ -03790416, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , інші відомості про особу суду не відомі, судовий збір в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Шполянського

районного суду С.С. Сивокінь