П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 року місто Київ

справа № 365/183/21

провадження №22-ц/824/4612/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал"

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Белінським Віктором Анатолійовичем,

на додаткове рішення Деснянського районного суду м.Києва від 21 листопада 2022 року, ухвалене у складі судді Саламон О.Б.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванюта Іван Миколайович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 12 жовтня 2022 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванюта І.М., приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 29202 від 25 лютого 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., за яким пропонується стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" заборгованість у розмірі 9 588 грн.

Стягнуто з ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 21 листопада 2022 року частково задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Белінського В.А. про ухвалення додаткового рішення.

Стягнуто з ТОВ " ФК " Кредит -Капітал" на користь ОСОБА_1 понесені витрати за надання правничої допомоги в сумі 10 000 грн. У задоволенні іншої частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Белінський В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Деснянського районного суду м.Києва від 21 листопада 2022 року, ухвалити нове додаткове рішення, яким стягнути з відповідача ТОВ "ФК "Кредит -Капітал" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 22 000 грн., витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн. витрати пов`язані з доставкою кореспонденції у сумі 500 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції вважав можливим з власної ініціативи зменшити розмір судових витрат та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі лише 10 000 грн. Вважає такі висновки суду зроблені з порушенням норм процесуального права.

До правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.

Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст. 137 ЦПК України).

У розумінні положень ч.5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання, на її думку, вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Однак, зменшуючи розмір витрат на правничу допомогу, суд, не врахував, що в матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що, відповідно до приписів частини п`ятої статті 137 ЦПК України, унеможливлювало вирішення судом з власної ініціативи питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу.

Підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених позивачем обставин були відсутні.

Таким чином, суд безпідставно зменшив розмір стягуваних витрат на професійну правничу допомогу. Такі ж висновки містяться у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2022 року у справі №523/3904/19.

За наведених обставин, вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував положення ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у наведених постановах.

Також суд не врахував положення п. 1 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст.137, ч. 1 ст. 246 ЦПК України, помилково відмовив у стягненні витрат на оплату правничої допомоги адвоката за підготовку та направлення заяви про забезпечення позову, судового збору за її подання, не врахував, що вказану заяву було надіслано позивачем до подання позовної заяви, а відповідно зазначені витрати підлягали розподілу за результатами розгляду даної справи, при ухваленні оскаржуваного додаткового рішення суду.

Крім того, суд взагалі не розглянув питання стягнення з відповідача на користь позивача витрат на доставку кореспонденції, не зазначив жодних мотивів чому такі витрати не підлягали розподілу за наслідками розгляду справи.

Ухвалюючи оскаржуване додаткове рішення суд розглянув і задовольнив частково заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду. Однак, такої заяви позивач та його представник до суду не подавали. Представником позивача було подано разом з позовом заяву про розподіл судових витрат, а після ухвалення рішення - клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, до якого було додано докази на підтвердження таких витрат. Тобто, суд мав розглянути саме заяву про розподіл судових витрат і задовольнити її.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ "ФК " Кредит-Капітал" - Шпичак К.М. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, додаткове рішення залишити без змін. Розгляд справи провадити без участі представника товариства.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день та час розгляду справи ОСОБА_1 повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.162/. Судове повідомлення надіслане на поштову адресу приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. повернулось до суду з довідкою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою" /а.с.166-167 /, а тому відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою адресатові.

Зважаючи на зміст апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Белінського В.А. та судового рішення, що оскаржується, з урахуванням обставин даної справи, її складності, мотивованим викладенням позиції представника позивача в апеляційній скарзі та відсутністю потреби у наданні усних пояснень учасника справи, явка якого до апеляційного суду є необов`язковою, колегія суддів вважала можливим розглянути справу у відсутність позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Белінського В.А., які не з`явилися в судове засідання.

За таких обставин колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Оскільки рішення ухвалене за відсутності учасників справи, то датою рішення є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Установлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 25 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 29202, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «Кредит- Капатіл» заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

3 січня 2022 року між адвокатом Белінським В.А. та ОСОБА_1 укладено договір №03/01/2022-2 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах передбачених цим договором щодо : 1) захисту інтересів клієнта у Деснянському районному суді м.Києва, Київському апеляційному суді у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" М про визнання виконавчого напису від 25 лютого 2021 року зареєстрованого в реєстрі № 29202 таким, що не підлягає виконанню; 2) представництва інтересів клієнта у виконавчому провадженні № 65519376, що перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Іванюти І.М.; 3) представництва інтересів клієнта перед приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., а клієнт зобов`язаний оплатити надання правової допомоги у порядку та строки обумовлені договором (пункт 1.1. договору про надання правової допомоги).

Розділом 2 договору визначено, що вартість, порядок та строки оплати правової допомоги , що надається (гонорар адвоката), визначаються у додатках, додаткових угодах, до цього договору, актах виконаних робіт, за обсягом виконаної роботи та понесених витрат, які є невід`ємною частиною договору (пункт 2.1. договору про надання правової допомоги).

Суду надано розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, які позивач поніс/очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, а саме: написання та направлення (надіслання) заяви про забезпечення позову - 4000 грн. (за 4 години роботи); написання та направлення (надіслання) позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - 8000 грн. (за 8 годин роботи); написання та направлення (надіслання) заяви про надання інформації (документів), клопотань про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, видачу, надіслання копій документів виконавчого провадження - 1000 грн. (1 година за надання послуги); написання та направлення (надіслання) клопотання про витребування доказів -1000 грн. (1 година надання послуг); написання та направлення (надіслання) заяви про розподіл судових витрат - 1000 грн. (1 година надання послуг); написання та направлення ( надіслання) клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи - 1000 грн. (1 година наданих послуг); гонорар успіху 5000 грн., загалом на суму 22 000 грн.

3 січня 2022 року між адвокатом Белінським В.А. та ОСОБА_1 підписаний протокол погодження договірної ціни, який є додатком №1 до договору про надання правової допомоги, та яким фактично погодили ціну за виконання послуг з надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги.

3 січня 2022 року адвокат Белінський В.А. та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги, якою домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором № 03/01/2022-2р. від 3 січня 2022 року про надання правової допомоги щодо захисту інтересів клієнта у Деснянському районному суді м.Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ " ФК "Кредит-Капітал" про визнання виконавчого напису від 25 лютого 2021 року становить 18 000 грн., яка складається з: написання та направлення (надіслання) заяви про забезпечення позову; написання та направлення (надіслання) позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; написання та направлення (надіслання) заяви про надання інформації (документів), клопотань про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, видачу, надіслання та направлення (надіслання) копій документів виконавчого провадження; написання та направлення (надіслання) клопотання про витребування доказів; написання та направлення (надіслання) заяви про розподіл судових витрат; написання та направлення (надіслання) відповіді на відзив.

3 січня 2022 року адвокат Белінський В.А. та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду №2 до договору про надання правової допомоги, за умовами якої сторони домовились внести зміни до п.5.1 договору та викласти його в наступній редакції " "цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2023 року або до моменту розірвання договору". Крім цього сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором №03/01/2022-2р. від 3 січня 2022 року про надання правової допомоги, за підготовку (написання) та направлення (надіслання) клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи становить 2000 грн. У разі, якщо буде досягнуто мету представництва (прийняте судове рішення про визнання виконавчого напису від 25 лютого 2021 року зареєстрованого в реєстрі за №29202 таким, що не підлягає виконанню), клієнт додатково сплачує адвокату гонорар у розмірі 5000 грн. (гонорар успіху). Сторони домовились внести зімни до п.2 додаткової угоди №1 від 3 січня 2022 року до договору та викласти його в наступній редакції: " оплата послуг адвоката за цим договором здійснюється протягом пяти місяців після закінчення розгляду справи в суді та набранням законної сили судовим рішенням за наслідками її розгляду та додаткового рішення, яким вирішено питання про судові витрати"

15 лютого 2022 року між адвокатом Белінським В.А. та ОСОБА_1 підписаний акт приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору №03/01/2022-2 р. від 3 січня 2022 року про надання правової допомоги. Загальна суми виконаних робіт 15 000 грн.

17 жовтня 2022 року адвокатом Белінським В.А. та ОСОБА_1 підписаний акт приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору №03/01/2022-2 р. від 3 січня 2022 року про надання правової допомоги. Вартість виконаних робіт 2000 грн.

Ухвалюючи додаткове судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що справа розглянута в спрощеному позовному провадженні, а також врахував обсяг фактично наданих послуг адвоката, характер виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, вважав за можливе зменшити розмір судових витрат та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача 10 000 грн. Таку суму суд вважав обґрунтованою і пропорційною до предмету спору та виконаної адвокатом роботи по справі.

При цьому, суд встановив, що в рамках цієї справи від сторони позивача не надходило заяви про забезпечення позову, а також квитанції, що підтверджувала б оплату судового збору, а відтак виключив з заявленої суми 4000 грн. - за написання та направлення заяви про забезпечення позову, а також 496,20 грн. щодо сплати судового збору за подання такої заяви.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).

Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року).

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Згідно статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань.

При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Велика Палата Верховного Суду у своїх висновках зазначала про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 19 лютого 2020 року справа № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Також при вирішенні питання про розподіл судових витрат відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України суд повинен врахувати, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, дії сторони щодо досудового вирішення спору.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції безпідставно зменшив суму судових витрат зважаючи на відсутність заяви іншої сторони, заслуговують на увагу.

Разом з тим, проаналізувавши послуги надані адвокатом та їх вартість, суд дійшов висновку про те, що виокремлення адвокатом таких послуг як " написання та направлення (надіслання) заяви про надання інформації ( документів), клопотань про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, видачу, надіслання копій документів виконавчого провадження, а також написання та направлення (надіслання) клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи " як самостійних видів адвокатських послуг є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з "написання та направлення (надіслання) клопотання про витребування доказів ".

Що стосується витрат позивача у вигляді " гонорару успіху", то в цій частині суд зазначає наступне.

Умовами укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Белінським В.А. договору №03/01/2022-2 про надання правової допомогивід 3 січня 2022 року не передбачалось сплати клієнтом адвокату "гонорару успіху".

Така домовленість між адвокатом та ОСОБА_1 була досягнута 3 січня 2022 року у зв`язку з чим була підписана додаткова угода №2 до договору №03/01/2022-2 про надання правової допомоги.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

Тобто для суду, не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Враховуючи наведені висновки, у даній справі підстави для покладення на відповідача зобов`язання відшкодувати витрати у вигляді "гонорару успіху" відсутні.

Отже, оскільки суд першої інстанції правильно визначив суму витрат позивача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, але помилився з мотивами такого висновку, суд апеляційної інстанції вважає, що мотивувальна частина додаткового рішення має бути викладена в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 371, 367, 374, 376, 381-384, 390, 435 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Белінським Віктором Анатолійовичем, задовольнити частково.

Додаткове рішення Деснянського районного суду м.Києва від 21 листопада 2022 року змінити, виклавши мотивувальну частину додаткового рішення в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя- доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус