Справа №443/339/23
Провадження №2/443/240/23
РІШЕННЯ

іменем України

19 квітня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянув у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду в м. Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Чорний Острів в особі Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Представник позивачки, ОСОБА_1 , адвокат Чорненький Я.Б. звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок загальною площею 65,2 кв. м., житловою площею 43,4 кв. м., господарські будівлі і споруди у АДРЕСА_1 .

Обґрунтування позовних вимог

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Чорний Острів Жидачівського району Львівської області померла мати дядька позивачки, ОСОБА_3 , по лінії мами - ОСОБА_4 . На випадок своєї смерті остання заповіту не склала. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла належна їй, як голові колгоспного двору 1/3 частина житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 . Після смерті спадкодавиці ОСОБА_4 , її діти- ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , як спадкоємці першої черги за законом, проживаючи у спадковому будинку, вступили у володіння та управління спадковим майном, тобто відповідно до ст.549 ЦК УРСР вчинили дії, які свідчать про прийняття ними спадщини, однак своїх спадкових прав у встановленому законом порядку на частку у житлового будинку не оформили та не отримали свідоцтв про право на спадщину за законом, хоч стали фактичними власниками, належного спадкодавиці ОСОБА_4 спадкового майна (1/3 частки у житловому будинку, господарських будівлях і спорудах). ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Чорний Острів Жидачівського району Львівської області померла сестра дядька позивачки, ОСОБА_3 , по лінії мами - ОСОБА_5 . На випадок своєї смерті остання заповіту не склала. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої серед іншого, увійшло належне їй право на майновий пай у майні СТзОВ «імені П.Сагайдачного», на яке ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом, 10.07.2009 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Також до складу спадкового майна увійшла належна спадковиці ОСОБА_5 , як члену колгоспного двору 1/3 частка житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 частка житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 , яку вона успадкувала, як спадкоємець за законом після смерті матері ОСОБА_4 , тобто фактично 1/2 частка житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Чорнй Острів Жидачівського району Львівської області помер дядько позивачки по лінії мами- ОСОБА_3 . На випадок своєї смерті останній заповіт не склав. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої серед іншого, увійшло належне йому право власності на три земельні ділянки призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яке ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, 24.11.2020 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Також до складу спадкового майна увійшла належна спадкодавцю ОСОБА_3 , як члену колгоспного двору 1/3 частка житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 частка житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 , яку він успадкував, як спадкоємець за законом після смерті матері- ОСОБА_4 , та 1/2 частка житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 , яку він успадкував, як спадкоємець за законом після смерті сестри- ОСОБА_5 , тобто фактично цілий житловий будинок, господарські будівлі і споруди у АДРЕСА_1 . У той же час, після вивчення поданих спадкодавицею ОСОБА_1 після подання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди, приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Подвадцятник І.М. своєю постановою №61 від 27.12.2022 відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (житловий будинок, господарські будівлі і споруди у АДРЕСА_1 . Вказана відмова позбавляє позивачку можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому вона звернулася до суду за захистом своїх прав із даним позовом.

Процесуальні рішення, постановлені по справі

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равілнко Р.Г. від 28.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 20.03.2023./а.с.39-40/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 20.03.2023 підготовче провадження в справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 12.04.2023 /а.с.50-51/.

Розгляд справи по суті відбувся 12.04.2023 без участі сторін.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі

Позивачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Чорненький Я.Б. через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позовної заяви підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у підготовче засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, в якому просить розглянути дану справу та винести рішення за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 12.04.2023, є дата складення повного тексту судового рішення - 19.04.2023.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 виготовленого 28.12.2022 загальна площа вказаного будинку становить 65,2 кв.м. рік спорудження 1980 /а.с. 31-33/.

Відповідно до витягу з погосподарської книги с. Чорний Острів, Стрийського району, Львівської області від 06.12.2022 №335 виданим Ходорівською міською радою, в житловому будинку в АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990, який числиться як «колгоспний двір» за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_11 - голова двору, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 - син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 - донька/а.с.18/.

Відповідно до повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 26.01.2023 внесено реєстраційний запис за №5 від 18.09.2013 згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 у віці 91 рік, про що зроблено актовий запис № 39 /а.с.14/.

Згідно довідки від 27.01.2023 №23 виданою виконавчим комітетом Ходорівської міської ради, про те, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_11 дійсно проживала і була прописана в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 . В Чорноострівській сільській раді заповіт ОСОБА_4 не посвідчувався. На день смерті ОСОБА_4 в даному господарстві були прописані та проживали наступні особи: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_10, (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9, син (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) /а.с.15/.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 71330651 від 01.02.2023, параметри пошуку ОСОБА_4 інформація відсутня /а.с.16/.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71330679 від 01.02.2023 після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилася /а.с.17/.

Згідно архівної довідки № Б-124 виданої 25.08.2020 Центральним державним історичним архівом України м. Львова, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько: ОСОБА_7 , мати ОСОБА_8 (дівоче) /а.с.11/.

Згідно архівної довідки № Б-163 виданої 21.09.2020 Центральним державним історичним архівом України м. Львова, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , батько: ОСОБА_10 , мати ОСОБА_11 (дівоче) /а.с.12/.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 18.12.1984, ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Чорний Острів, Жидачівського району Львівської області у віці 57 років, про що зроблено запис №42 /а.с.13/.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого 30.01.1951, ОСОБА_13 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Чорний Острів, Дрогобицька область, а її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 /а. с.10/.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 09.01.2009, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Чорний Острів, Жидачівського району Львівської області у віці 58 років, про що зроблено актовий запис №3 /а.с.19/.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 , виданого 22.04.1966, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Чорний Острів, Ходорівського району, Львівської області, а його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 /а. с.9/.

Згідно довідки від 26.01.2023 №20 виданою виконавчим комітетом Ходорівської міської ради, про те, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_10 дійсно проживала і була прописана в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_4 . В Чорноострівській сільській раді заповіт ОСОБА_5 не посвідчувався. На день смерті ОСОБА_5 в даному господарстві проживали та були прописані наступні особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9, син. /а.с.20/.

Відповідно до заяви від 26.05.2009 №450, ОСОБА_3 спадщину після смерті сестри ОСОБА_5 прийняв.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.07.2009, ОСОБА_3 успадкував після смерті своєї сестри ОСОБА_5 земельну частку (пай) у майні ССП «імені П. Сагайдачного», що знаходяться на території Чорноострівської сільської Ради народних депутатів Жидачівського району Львівської області.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.07.2009, ОСОБА_3 успадкував після смерті своєї сестри ОСОБА_5 пай у майні СТзОВ «імені П. Сагайдачного», що знаходиться в с. Чорний Острій, Жидачівського району, Львівської області /а.с.21/.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_5 від 05.12.2019, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чорний Острів, Жидачівського району Львівської області у віці 75 років, про що зроблено відповідний актовий запис №457 /а.с.22/.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60178816 від 14.05.2020 до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис № 65822393,реєстрація спадкової справи, спадкодавець: ОСОБА_3 /а.с.23/.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_6 , виданого вдруге 12.08.1966, ОСОБА_15 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чорний Острів, Жидачівського району, Львівської області, а її батьками є ОСОБА_9 /а. с.7/.

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_7 від 24.05.1969, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 зареєстрували шлюб 24.05.1969 у виконкомі Бориницької сільської ради депутатів трудящих Жидачівського району, а після одруження дружині присвоєно прізвище " ОСОБА_1 " /а. с.8/.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 29.05.2020 остання приймає спадщину після смерті дядька ОСОБА_3 /а.с.63/.

Відповідно до заяви ОСОБА_18 від 29.05.2020 остання відмовляється від прийняття спадщини після смерті її двоюрідного брата ОСОБА_3 /а.с.64/.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2020, ОСОБА_1 успадкувала після смерті свого дядька ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1355 га сіножаті, розташованої на території Ходорівської міської ради (Чорноострівська сільська рада), Жидачівського району, Львівської області/а.с.24/.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2020, ОСОБА_1 успадкувала після смерті свого дядька ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1,0640 га рілля, розташованої на території Ходорівської міської ради (Чорноострівська сільська рада), Жидачівського району, Львівської області/а.с.25/.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2020, ОСОБА_1 успадкувала після смерті свого дядька ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0848 га сіножаті, розташованої на території Ходорівської міської ради (Чорноострівська сільська рада), Жидачівського району, Львівської області/а.с.26/.

Відповідно до постанови нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу № 61/02-14 від 27.12.2022, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю документів на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.34/.

Норми права та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. А відтак, при постановленні рішення по даній справі, слід керуватися положенням ЦК УРСР в редакції 1963 року. Окрім цього, при вирішенні вказаного судового спору також слід керуватися нормами ЦК України 2004 року, оскільки спадкування спадкового майна має місце після прийняття нового Цивільного Кодексу України.

Згідно із листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Як вбачається з п. 6 постанови Пленум Верховного суду України №20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, до правовідносин щодо спадкування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 1/3 частки в майні колгоспного двору після смерті матері ОСОБА_4 , яка помер ІНФОРМАЦІЯ_3 суд застосовує законодавство, яке діяло на момент виникнення правовідносин, а саме ЦК УРСР від 18.07.1963.

Відповідно до статті 529 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки(усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно з ст. 524 статті ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Стосовно успадкування частки майна в колгоспному дворі ОСОБА_3 після смерті сестри ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 після смерті дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд застосовує ЦК України від 16.01.2003.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 успадкували по 1/6 спірного будиковолодіння після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном, а отже вважаються такими, що прийняли спадщину, відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963 та таким чином стали власниками частини спірного будинковолодіння кожен, оскільки кожному із них як члену колгоспного двору належала 1/3 частки в майні колгоспного двору.

ОСОБА_4 після смерті сестри ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , успадкував 1/2 частину спірного будиковолодіння, оскільки постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, а відтак вважається таким, що фактично прийняв спадщину, окрім того ОСОБА_3 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом та успадкував після смерті сестри право на земельні ділянки.

Відтак, ОСОБА_3 фактично став власником цілого спірного будинколодіння.

Позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті дядька ОСОБА_3 своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку), оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а відтак вважається такою, що фактично прийняла спадщину, окрім того ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом та успадкувала після смерті дядька право власності на земельні ділянки

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_3 , за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади села Чорний Острів в особі Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м., господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р.Г. Равлінко