справа № 361/1613/22
провадження № 2/361/1055/23
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначала, що з 26 листопада 2013 року вона та ОСОБА_2 перебували у шлюбі. 11 червня 2019 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дочки не приймає, її не відвідує, життям і здоров`ям, успіхами дитини у навчанні не цікавиться, морально та матеріально дочку не підтримує. 02 лютого 2020 року ОСОБА_2 написав нотаріально посвідчену заяву, у якій зазначав про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначені факти можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дочки, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Дорічев Л.Л. у судове засідання не з`явилися, останній подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності сторони позивача, позов підтримують, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, що свідчить про визнання ним цього позову.

Третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника і висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд встановив, що з 26 листопада 2013 року позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2019 року, ухваленим у цивільній справі № 361/1011/19, шлюб між ними розірваний. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 456, складений 29 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Після розірвання шлюбу сторін, їхня малолітня дочка ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні.

Відповідно до акта обстеження умов проживання дитини від 15 лютого 2022 року, складеного головними спеціалістами відділу з організації роботи комісії з питань захисту прав дитини Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області за адресою: АДРЕСА_1 , обстежено умови проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помешкання складається з двох кімнат, умови проживання задовільні, квартира орендована, загальною площею 72,0 м2, житловою площею 40,0 м2. Для дитини виділена окрема кімната, вона забезпечена одягом, взуттям, продуктами харчування, засобами особистої гігієни. Для проживання і виховання малолітньої дитини створені належні умови. Разом із малолітньою ОСОБА_4 проживає матір дитини ОСОБА_1 , яка працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Омега Компас" на посаді директора. ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_3 , 2014 року народження, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Батьки дитини розлучені. Дочка проживає разом із матір`ю. Батько у житті та вихованні дитини жодної участі не приймає, здоров`ям дочки не цікавиться, матеріально дитину не утримує. Інколи спілкується з дочкою по телефону.

Згідно із психолого-педагогічною характеристикою учениці 2-Д класу ОСОБА_3 , 2014 року народження, наданою 10 лютого 2022 року Броварською гімназією імені С.І. Олінйика, ОСОБА_3 навчається в гімназії з 2020 року. Дівчинка справляє враження компанійської, товариської дитини. Позитивно сприймає оточуючих. Легко підтримує бесіду. Загальний рівень розвитку пізнавальної сфери - вище середнього. У навчальному процесі дитини активну участь бере її мама. Завжди привозить та забирає ученицю зі шкоди, допомагає їй у виконанні домашніх завдань. Також матір приймає активну участь в організації позакласної роботи, свят. За період навчання ОСОБА_4 в гімназії з батьком учениці не контактували.

Із копії нотаріально посвідченої зави від 02 лютого 2022 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій проти задоволення позовних вимог та позбавлення його батьківських прав малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він не заперечує.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У ч. 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

02 травня 2023 року рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області за № 325 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3 .

Того ж дня, 02 травня 2023 року, Органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області надано до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , у якому зазначено, що 17 березня 2023 року спеціалістами Служби у справах дітей Броварської міської ради було проведено бесіду із відповідачем, у ході якої ОСОБА_2 повідомив, що наразі перебуває на службі у складі ІНФОРМАЦІЯ_3. Його колишня дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наразі перебувають у Бельгії. Щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4 він не заперечує, про що надав до Служби у справах дітей 17 березня 2023 року свою письмову заяву.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги факт, що ОСОБА_2 не спілкується із дочкою, кошти на утримання дитини добровільно не перераховує, надав свою нотаріально посвідчену згоду щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухиляється, проти позбавлення його батьківських прав щодо цієї дитини не заперечує, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 доведений, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

За змістом ч. 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи наведене, вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, суд дійшов висновку, що із відповідача ОСОБА_2 на особистий рахунок дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають стягненню аліменти у визначеному законом мінімальному розмірі у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред`явлення позову - 05 травня 2022 року і до досягнення дочкою повноліття.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи визнання позову відповідачем ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України із державного бюджету підлягає поверненню 50 % сплаченого нею згідно із квитанцією № 0.0..1 від 05 травня 2022 року судового збору в розмірі 496 грн. 20 коп., така ж сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 49, 76, 77, 80, 81, 82, 89, 141, 142, 259, 263 - 265, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 456, складений 29 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Стягувати із ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на особистий рахунок дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , із державного бюджету 50 % судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.