Справа № 309/1218/23
Провадження № 2/309/269/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Плиска А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що під час проживання у шлюбі, у них з відповідачем народилося двоє дітей: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що відповідач будучи молодою, фізично здоровою людиною усунувся від виховання та утримання дітей, весь тягар утримання лежить на матері і вона не в змозі самостійно забезпечити належний рівень проживання дітей. Посилаючись на викладене просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 3000 грн. щомісячно до досягнення ними повнолітнього віку.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник-адвокат Грицак Я.В. в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи ОСОБА_2 повідомлявся належним чином - шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади.

20.06.2023 року на адресу суду надійшов відзив від імені відповідача, поданий адвокатом Грицак Я.В., суть якого зводиться до того, що 07.06.2023 року представник відповідача ознайомився з матеріалами справи та вважає, що розмір аліментів які просила стягнути позивачка є завищеним. Відповідач ніде не працює, має на утриманні батьків пенсіонерів, відтак він може сплачувати на утримання дітей по 2300 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 223, ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, укладеному виконавчим комітетом Чумалівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №2 від 12.05.2005року.

Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 які, як стверджує позивачка знаходяться на повному її утриманні та вихованні.

Відповідач ОСОБА_2 в ході розгляду справи, зокрема у поданому до суду відзиві дану обставину не заперечував.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України.

Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, ч.8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У статті 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Оскільки неповнолітні діти на даний час знаходяться на вихованні та утримані позивачки, що в ході розгляду справи не спростовано відповідачем, суд вважає, що вона має право на отримання аліментів від батька дітей, який повинен виконувати свій обов`язок щодо їх утримання належним чином.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відзиві на позов відповідач частково визнав позовні вимоги у розмірі 2300 грн. з посиланням на відсутність роботи та наявність у нього батьків пенсіонерів.

Доводи про наявність двох батьків пенсіонерів суд відхиляє, оскільки ці обставини самі по собі не доводять, що останні перебувають на утриманні відповідача.

З урахуванням вищенаведеного судом не встановлено даних, які б могли вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також враховує стан здоров`я відповідача, який є молодим працездатним чоловіком, та спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей.

Суд визначає розмір аліментів у сумі по 3000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, оскільки такий розмір відповідає встановленому ч.3 ст.184 СК України мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину і відповідачем жодним чином не спростована можливість надання утримання дитині в такому розмірі. Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для їх проживання, загалом дасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини.

З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 3000 грн. відповідатимуть інтересам дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12,13,81,141,258,259,263-265,354 ЦПК України, ст.ст.180-184,Сімейного кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по 3000 (три тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.03.2023 року, до досягнення дітьми повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.