Провадження № 2-о/761/348/2023
У Х В А Л А

11 квітня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянула заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 р ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерті чоловіка ОСОБА_2 .

Так, подана заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

При цьому, як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31 березня 1995 року, судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у порядку, передбаченому главою 37 ЦПК України ( в редакції за 2004 рік ), за участю заявників і заінтересованих осіб.

У той же час, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка, заявником не зазначено в заяві, чи є у померлої діти, батьки, які, у випадку їх наявності, мають бути зазначені в заяві як заінтересовані особи.

Крім цього, надані до заяви про встановлення факту докази видані командиром в/ч НОМЕР_1 , яка разом з Міністерством оборони України мають бути залучені до участі у розгляді справи в якості заінтересованих осіб, оскільки задоволення заяви може призвести до отримання грошових виплат, передбачених для членів сімей загиблих осіб. При цьому, вказаним учасникам має бути наданий примірник заяви додатками.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Між тим, доказів звернення заявника до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану та відмову у реєстрації смерті ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Крім цього, як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», необхідно відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Відтак, з наведених вище норм права вбачається, що оголошення особи померлою та встановлення факту смерті особи є різними категоріями справ.

Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідомо. Підставою для оголошення особи померлою є не факти, які підтверджують загибель особи, а обставини, що дають підстави припускати смерть особи.

При цьому, встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Варто зазначити, що такими доказами можуть бути сповіщення, яке мало бути направлене заявнику у відповідності з главою 7 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України (яка діяла на час виникнення правовідносин), довідка про загибель, видана командуванням військової частини, повідомлення про смерть, видане, територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, колективний акт про настання смерті, складений на місці загибелі.

З огляду на вказані приписи, заявнику необхідно надати належні та беззаперечні докази для встановлення факту смерті ОСОБА_2 , а також вказати свідків, які можуть підтвердити вказані обставини, якими можуть бути особи, які проходили службу з ОСОБА_2 , а також його батьки .

З урахуванням вказаних обставин заявнику необхідно уточнити суб`єктний склад учасників справи, зміст вказаної заяви, надати належні та беззаперечні докази, які підтверджують факт смерті, зазначити свідків, які можуть підтвердити вказані обставини, а також надати докази неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану смерті. Після виправлення недоліків уточнену заяву з додатками надати для суду та у відповідності до кількості учасників справи.

Враховуючи те, що заявник не позбавлений можливості усунути викладені зауваження, суд, відповідно до ст.185 ЦПК України, вважає вірним залишити заяву без руху і надати заявнику строк для виправлення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 294, 315 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті, - залишити без руху, надавши стороні заявника строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною і повертається стороні заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Осаулов А.А.