ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5742/23 Справа № 182/3115/22 Суддя у 1-й інстанції - Багрова А.Г. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 182/3115/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони

позивач Акціонерне товариство «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк»,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2023 року, яка постановлена суддею Багровою А.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 20 квітня 2023 року,

УСТАНОВИВ:

В серпні 2022 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2023 року позовну заяву АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», залишено без руху.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2023 року позовну заяву АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Приймаючи рішення про витребування тих чи інших доказів та залишаючи позовну заяву без розгляду, суд повинен з`ясувати чи є витребувані докази настільки необхідними.

Зазначених норм процесуального права суд не дотримався, питання необхідності витребуваних ним доказів не з`ясував, відповідних висновків в оскаржуваній ухвали не навів, а відтак не обґрунтував підстав залишення позовної заяви без розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції керувався п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України й виходив з того, що провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції, потрібно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із цим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України», заява № 19164/04).

Згідно з частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина друга статті 185 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк (п. 8 ч.1 ст. 257 ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2023 року позовну заяву АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», залишено без руху.

Залишаючи без руху позовну заяву АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості суд першої інстанції послався на те, що позивачем не додано до позовної заяви докази, що підтверджують укладання договору оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії яке було підписано ОСОБА_1 від 27 червня 2021 року.

Залишаючи без розгляду позовну заяву АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості суд першої інстанції виходив з того, що недоліки, зазначені в ухвалі Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2023 року позивачем не усунуто, хоча копію ухвали про залишення позовної заяви без руху позивач отримав засобами пошитого зв`язку 21 березня 2023 року.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що п.8 ч.1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

В даному випадку позивач, отримавши 21 березня 2023 року ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2023 року про залишення позовної заяви без руху, вимоги ухвали не виконав, що свідчить про виникнення у суду права залишити позов без розгляду на підставі п.8 ч.1 статті 257 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що залишивши без руху позовну заяву АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості суд першої інстанції суд першої інстанції, в порушення вимог ЦПК України, не зупинив розгляд справи та разом з ухвалою про залишення позовної заяви без руху направив позивачу повідомлення про те, що розгляд справи призначено на 20 квітня 2023 року на 10:00 годину, тобто фактично продовжив розгляд справи. Залишення позовної заяви без руху та одночасне призначення справи до розгляду є взаємовиключними обставинами, тому в даному випадку судом порушено норми процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вчинення будь яких процесуальних дій у справі, у якій позов залишено без руху, є порушенням норм ЦПК України.

Також колегія суддів наголошує на тому, що у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи порушення судом першої інстанції права позивача на доступ до правосуддя, закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», задовольнити частково.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2023 року скасувати.

Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості направити до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 липня 2023 року.

Головуючий:

Судді: