Справа № 202/215/23
Провадження №2/202/929/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря - Калантаєнко Д.В.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна, -

І. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду, за результатами розгляду якого, з урахуванням уточненої позовної заяви, просила суд скасувати арешти, накладені Індустріальним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на все майно позивача, в межах виконавчих проваджень №50674702 та №59972047, стан яких завершено.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що у межах вказаних вище виконавчих проваджень на майно позивача було накладено обтяження у вигляді арешту. Наразі, вказані виконавчі провадження завершені, однак арешт не припинив свою дію. Позивач не може придбати нерухоме майно через наявні обтяження.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

У відповідності до довідки з автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 30 листопада 2022 року, виконавче провадження №50674702 було відкрито 5 квітня 2016 року, стан на сьогодні завершено, боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувач ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк», орган ДВС Індустріальний ВДВС м.Дніпра ГТУЮ.

У відповідності до довідки з автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 30 листопада 2022 року, виконавче провадження №59972047 було відкрито 25 вересня 2019 року, стан на сьогодні завершено, боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувач ПАТ «Акціонерний комерційний банк» Індустріалбанк», орган ДВС Індустріальний ВДВС м.Дніпра ГТУЮ.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №314875895 від 11 листопада 2022 року (пошук здійснено за частковим співпадінням), встановлено, що на все рухоме майно позивача було накладено арешт у межах виконавчого провадження №39177226, виданого 6 серпня 2013 року, обтяжувач: Індустріальний відділ ДВС Дніпропетровського МУЮ. 27 квітня 2010 року арешт на все майно позивача було накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, 18895413 від 26 квітня 2010 року, Індустріальним ВДВС ДМУЮ, обтяжувач Індустріальний відділ ДВС Дніпропетровського МУЮ. 14 квітня 2011 року накладено обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах виконавчого провадження №22488418 від 14 березня 2011 року, обтяжувач Відділ державної виконавчої служби Жданівського міського управління юстиції у Донецькій області. 25 листопада 2018 року зареєстровано арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника у межах виконавчого провадження №50674702, обтяжувач Індустріальний відділ ДВС Дніпропетровського МУЮ.

ІІІ. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із п.2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 року Про судову практику у справах про зняття арешту з майна, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

В той же час, згідно зі ст.175 ЦПК України позивач формулює позовні вимоги і зобов`язаний зазначити належний склад відповідачів у позові.

Статтею 51 ЦПК України урегульовано питання залучення до участі у справі співвідповідача, заміна неналежного відповідача. Так, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

В той же час, позивач вказаним вище правом не скористалась, осіб (ПАТ «Акціонерний комерційний банк» Індустріалбанк», ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк») в інтересах яких було накладено арешт, в якості відповідачів не залучила, суду відповідних відомостей (ПІП, адреса) не надала, чим позбавила суд залучити відповідних осіб принаймні у якості третіх осіб.

Суд вважає, що задоволення позовних вимог та зняття оскаржуваних арештів без участі осіб, в інтересах яких накладались такі обтяження очевидно порушить права таких осіб (стягувачів), що є не припустимим.

Отже, заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків ПАТ «Акціонерний комерційний банк» Індустріалбанк» та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк», а відтак такі вимоги не можуть бути розглянуті судом і вирішені у спорі позивача виконавчою службою, яка в такій ситуації має бути залучена третьою особою, оскільки лише за наявності належних відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.

Суд наголошує на тому, що у разі пред`явлення позову до частини відповідачів чи неналежного відповідача, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі в справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти в задоволенні позову.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц.

Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 4, 11, 76-78, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (м.Дніпро, вул. Б.Хмельницького, 11, ) про зняття арешту з майна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 06.07.2023 року о 14 год.00 хв.

Суддя Г.О. Кухтін