Провадження № 2/204/971/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2023 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.

представника позивача Гуменюк О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє представник адвокат Гуменюк Оксана Олександрівна (адреса знаходження: АДРЕСА_2 ) до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» (юридична адреса: пл. Шибанкова, 2, м. Покровськ, Донецька область, 85300) про встановлення факту, що має юридичне значення (факт здобуття повної вищої освіти),-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Гуменюк Оксана Олександрівна до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про встановлення факту, що має юридичне значення (факт здобуття повної вищої освіти). В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та наполягала на його задоволенні. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав відзив на позов, просив відмовити у його задоволенні, оскільки між сторонами відсутній предмет спору. Заслухавши представника позивача, яка в судовому засіданні підтвердила, що між сторонами відсутній предмет спору, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач 25.08.22 звернувся до відповідача з заявою щодо видачі дублікату диплому та видачі архівної довідки ( а.с.17-20). Листом від 04.10.2022 за № 01-10/573 Позивачу було роз`яснено порядок видачі дублікату відповідного освітнього документа за відсутності доступу до архівних документів, та за відсутності інформації,що підтверджує факт навчання позивача у Донецькому державному технічному університеті. Тобто інформація про факт видачі первинного документа про вищу освіту відсутня в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (ЄДБЕО) та недоступні, втрачені, архіви вищого навчального закладу.Замовлення, виготовлення та видача дублікату документа про вищу освіту здійснюється відповідно до підпунктів 1-6 пункту 1 розділу V «Порядку замовлення, виготовлення, видачі, обліку документів про вищу освіту та додатків до дипломів європейського зразка» (далі Порядок), затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України 06.03.2015 № 249 . У разі, якщо інформація про факт видачі первинного документа про вищу освіту відсутня в Єдиній державній електронній базі з питань освіти та недоступні, втрачені, знищені (частково знищені) архіви вищого навчального закладу (відокремленого структурного підрозділу), відповідальна особа вищого навчального закладу завантажує в ЄДЕБО скановану копію рішення суду про встановлення відповідного юридичного факту здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти або скановану копію офіційного листа відповідного компетентного органу, у якому підтверджено факт проставлення штампа "Apostille" Міністерства освіти і науки України або вчинення консульської легалізації, та у разі наявності - скановану копію первинного документа про вищу освіту, дублікат якого замовляється. Тобто, Відповідач не оспорює право позивача на отримання дублікату документу про вищу освіту, не оспорює (не спростовує та не підтверджує) факт здобуття позивачем вищої освіти, а зазначає, що у нього відсутній доступ до архіву навчального закладу, а також інформація про факт видачі первинного документа про вищу освіту позивачу відсутня в Єдиній державній електронній базі з питань освіти. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.19, ч.1, п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, окремого провадження, тобто непозовного цивільного судочинства, призначеного для розгляду цивільних справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Згідно ч. 2ст. 315 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний суд, який в Постанові від 15.03.2018 р. по справі № 759/759/17,в якій вказав зокрема, що встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чиним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. При зверненні до суду з даним позовом, ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про встановлення факту, що має юридичне значення, не зазначає, в чому саме полягає матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, також не зазначає, у чому полягає предмет цього спору, з приводу чого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Вимога позивача до відповідача щодо стягнення судового збору не є матеріально-правовою, а стосуються тільки розподілу судових витрат. З позову слідує, що між сторонами спір відсутній, крім того про це також зазначає і сам представник позивача в судовому засіданні . Враховуючи, що позивач, не зазначає, в чому саме полягає матеріально-правова вимога позивача до відповідача, тобто не зазначає про наявність спору про право, розгляд заяви позивача має відбуватися за правилами окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, тобто від нього залежить виникнення майнових прав позивача. Право на звернення до суду гарантується. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому процесуальним законом. Підставою для звернення до суду з позовом є порушення прав або охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулася з таким позовом. Отже, Позивач не зазначає яким чином відповідач порушує його права та охоронювані законом інтереси, в чому полягає порушення відповідачем прав позивача. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1, 3 ст.12 ЦПК України). Підстави для закриття провадження у справі визначені у ст. 255 ЦПК України. Норма пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України передбачає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору. Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи, що позивач, не зазначає, в чому саме полягає матеріально-правова вимога позивача до відповідача, тобто не зазначає про наявність спору про право, розгляд заяви позивача має відбуватися за правилами окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, тобто від нього залежить виникнення майнових прав позивача. З урахуванням викладеного, суд приходить до переконливого висновку, що відсутність предмета спору, унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову в частині зазначених вимог, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Таким чином, оскільки сукупність усіх наведених вище фактичних обставин дає підстави стверджувати про відсутність предмета спору, суд приходить до висновку про існування законних підстав для закриття провадження у справі за такими позовними вимогами. Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, ст.260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Гуменюк Оксана Олександрівна до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет`про встановлення факту, що має юридичне значення закрити на підставі п. 2 ч. 1ст.255ЦПК України , у зв`язку із відсутністю предмета спору. Копію ухвали надіслати сторонам. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 14.04.2023.

Суддя С.В.Чудопалова