ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/484/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді - Осіпенко Л.М., за участю секретаря судового засідання - Тарасової А.Д., позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дарницького районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Урзуфський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Після прийняття до розгляду і відкриття провадження у справі, яка судом по суті не розглядалась, з`ясувалось, що справа не підсудна Дарницькому районному суду м.Києва.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Місцезнаходження відповідача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Діяльність Комунального закладу «Урзуфський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області призупинена Згідно з офіційної оприлюдненої інформації (режим доступу: https://dn.isuo.org/schools/view/id/10284).

Територіально загальна підсудність справи за місцезнаходженням відповідача віднесена до юрисдикції Першотравневого районного суду Донецької області.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану підсудність цивільних справ Першотравневого районного суду Донецької області змінено на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

До Дарницького районного суду міста Києва позивачка звернулась за правилом альтернативної підсудності за своїм місцем проживання.

На підтвердження територіальної підсудності справи Дарницькому районному суду міста Києва позивачкою надана довідка від 20.04.2022 №3002- про взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи, згідно якої фактичним місцем проживання/перебування позивачки зазначена адреса: АДРЕСА_2 .

Проте відповідно до зако нодавства України довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження) фізичної особи.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №1382-IV (зі змінами та доповненнями) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги;

місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до ст.1 Закону «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 № 1706-VІІ внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.4 вказаного Закону довідкою про взяття на облік підтверджується факт внутрішнього переміщення особи.

Форма довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджена постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 № 509.

Відповідно до п.1 вказаної Постанови довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з п.9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 (в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 включно), відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Проте, 09.08.2017 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №579 «Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання», якою внесено зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи». Вказана постанова набрала з чинності з 16.08.2017.

Отже, з 16.08.2017 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

На це звернув увагу судів Верховний Суд у постанові від 20.03.2019 у справі №826/319/17 (п.42, п.43), вказавши, що відповідно до п.3 Порядку у заяві про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначається адреса фактичного проживання, повідомлена цією особою. Зазначена інформація має облікове значення і не свідчить про наявність правових підстав Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (на відміну від документу, до якого вносяться відомості про місце проживання - в контексті Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207) не посвідчує право користування житлом за адресою, зазначеною у цій довідці.

З наявної в матеріалах справи копії паспорта громадянина України та довідки внутрішньо переміщеної особи вбачається, що позивачка має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3

Територіально альтернативна підсудність справи за зареєстрованим місцем проживання позивачки віднесена до юрисдикції Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.3 ст.31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи підсудність даної справи одночасно як Слов`янському міськрайонному суду Донецької області (за зареєстрованим місцем проживання позивачки), так і Ленінському районному суду м. Дніпропетровська (за місцезнаходженням відповідача), а також приймаючи до уваги, що позивачка перебуває у м.Києві, суд вважає за необхідне передати справу за підсудністю Ленінському районному суду м. Дніпропетровська, який є максимально наближеним до м.Києва.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачці, що у разі незгоди з територіальною підсудністю даної справи, визначеною цією ухвалою, позивачка не позбавлена права подати до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська клопотання про передачу справи на розгляд до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.31, ч.2 ст.258, ч.4 ст.259, ст.260, ст.261, ст.352, п.9 ч.1 ст.353, ст.354, ст.355 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Урзуфський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передати за підсудністю Ленінському районному суду м. Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Суддя: Л.М. Осіпенко