Справа №345/1388/23
Провадження № 2/345/494/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2023 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.

секретаря судового засідання Марецької І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розмірів аліментів на утримання дитини,

за участю представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В

Стислий виклад позицій сторін.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить збільшити розмір аліментів та стягувати з нього в її корить аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 10000 грн, на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно до досягнення ними повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірваний рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 14.03.2014 року. Від шлюбу народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.09.2019 постановлено стягувати із відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі по 2000,00 грн. щомісячно на дитину. У неї виникли витрати на утримання дитини, оскільки син подорослішав, навчається в Калуському політехнічному фаховому коледжі. Вона змушена оплачувати потреби на навчання. Відповідач достатніх коштів на утримання дитини не надає, а позивачці важко одній його утримувати, відповідач, є працездатною особою, працює приватним підприємцем та отримує відповідні доходи. Крім того за період з 2021-2023 року він придбав два нежитлові приміщення та квартиру у м.Калуші. Це свідчить, що фінансовий стан відповідача покращився та він має змогу платити аліменти на утримання сина в більшому розмірі. Тому позивачка просить збільшити розмір аліментів по 10000,00 грн. на дитину та стягнути судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Іванів О.Б. подав суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав. У відзиві посилається на те, що жодних підстав для збільшення розміру аліментів немає. Він активно бере участь в утриманні та вихованні спільного сина та придбав для нього квартиру АДРЕСА_1 . Це житло придбане за рахунок його заощаджених коштів та за частину коштів, які йому сплатила позивачка за те, що він віддарував їй чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Він регулярно сплачує аліменти , заборгованості не допускає. Щодо придбання ним нерухомості, то квартиру він придбав для сина, а нежитлові приміщення було придбано ще на час призначення аліментів на утримання сина. Крім того стан його здоров`я погіршився, через що він позбавлений можливості до важкої фізичної праці та визнаний тимчасово непридатним до військової служби. Позивачка замовчує перед сином про покращення її майнового стану, оскільки 14.01.2020 року вона придбала нежитлове приміщення АДРЕСА_3 , здає в оренду нежитлове приміщення АДРЕСА_4 , вона має магазин по АДРЕСА_5 , а також придбала автомобіль Мерседес за ціною не менше 30000 доларів США. Таким чином враховуючи, що у нього матеріальний стан суттєво не змінився, вважає що немає підстав для збільшення розміру аліментів до 10000,00 грн.. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивачки адвокат Сидор Я.М. у судовому засіданні підтримала позов та просила позовні вимоги задовольнити повністю оскільки відповідач достатніх коштів на утримання дитини не надає, а позивачці важко одній його утримувати, відповідач, є працездатною особою, працює приватним підприємцем та отримує відповідні доходи. Крім того за період з 2021-2023 року він придбав два нежитлові приміщення та квартиру у м.Калуші. Це свідчить, що фінансовий стан відповідача покращився та він має змогу платити аліменти на утримання сина в більшому розмірі. Тому позивачка просить збільшити розмір аліментів по 10000,00 грн. на дитину та стягнути судові витрати.

Відповідач та його представник адвокат Іванів О.Б. в судовому засіданні позову не визнали та просили відмовити у його задоволенні, оскільки жодних підстав для збільшення розміру аліментів немає. Аліменти призначенні за рішенням суду сплачуються регулярно. Щодо придбання ним нерухомості, то квартиру придбано для потреб сина, а нежитлові приміщення було придбано ще на час призначення аліментів на утримання сина. Крім того стан здоров`я погіршився, через що він позбавлений можливості до важкої фізичної праці та визнаний тимчасово непридатним до військової служби. Позивачка замовчує перед сином про покращення її майнового стану, оскільки 14.01.2020 року вона придбала нежитлове приміщення АДРЕСА_3 , здає в оренду нежитлове приміщення АДРЕСА_4 , вона має магазин по АДРЕСА_5 , а також придбала автомобіль Мерседес за ціною не менше 30000 доларів США. Таким чином враховуючи, що у нього матеріальний стан суттєво не змінився, вважає що немає підстав для збільшення розміру аліментів до 10000,00 грн..

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 05.04.2023 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження..

21.04.2023 відповідач подав відзив на позов.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 14.03.2014 року (а.с.3).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно світлокопії свідоцтва про народження (а.с.6).

У відповідності до довідки про склад сім`ї №2126460 від 20.03.2023 р. виданої ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради Яковів Світлана Іванівна, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані по АДРЕСА_6 (а.с.9).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.09.2019 постановлено стягувати із відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі по 2000,00 грн. щомісячно на дитину (а.с.4-5).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_7 .Дата реєстрації 01.04.2021 року; нежитлового приміщення АДРЕСА_8 .Дата реєстрації 01.04.2021 року; квартири АДРЕСА_9 .Дата реєстрації 21.07.2022; квартири АДРЕСА_10 . Дата реєстрації 02.06.2014 (а.с.11-12).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_11 . Дата реєстрації 26.07.2022 року; нежитлового приміщення АДРЕСА_4 . Дата реєстрації 30.03.2021 року; проммагазину по АДРЕСА_5 . Дата реєстрації 14.04.2014; квартири АДРЕСА_5 . Дата реєстрації 24.02.2012; квартири АДРЕСА_6 . Дата реєстрації 01.12.2012. (а.с.28-31).

Відповідно до довідки ГСЦ МВС від 23.05.2023 за ОСОБА_2 зареєстровані транспортні засоби: 31.08.2016 - автомобіль ОСОБА_7 , 20.08.2020 року автомобіль Шкода Октавія. За ОСОБА_1 21.10.2021 року зареєстрований автомобіль ОСОБА_7 .

Між сторонами виник спір щодо збільшення витрат на утримання дитини та наявності підстав для збільшення розміру аліментів.

Оцінка суду.

Суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані на обґрунтування позову, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма викладена і в ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства".

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України та роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька.

Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з нею. Розмір утримання, якого потребує дитина значно зріс, суми аліментів, які сплачує відповідач на даний час у розмірі 2000 грн. не вистачає для того, щоб забезпечити нормальні умови його життя, розвитку та харчування.

Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів, перша з яких становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено вимоги щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При зверненні до суду з цим позовом ОСОБА_1 згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України зобов`язана була довести належними, допустимими та достатніми доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я її, як одержувача аліментів, чи платника аліментів з часу їх стягнення на час звернення з даним позовом, як підстави для зміни розміру аліментів.

Через те, що позивачка просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини та вказує щомісячну суму аліментів, яку слід стягнути з відповідача по 10000,00 грн щомісячно на дитину, проте не обґрунтовує вказаний розмір, не надає доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі.

Тому, враховуючи матеріальне становище дитини, матеріальне становище сторін по справі, стан здоровя сторін, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі є недостатніми, та приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, збільшивши розмір стягуваних аліментів за рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.09.2019.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково.

Розподіл судових витрат:

відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, виходячи з того, що вимоги позивачки задоволено судом на 60 %, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 644,16 грн..

З матеріалів справи вбачається, що 21.03.2023 позивачка уклала з адвокатом Сидор Я.М. угоду про надання правової допомоги та сплатила визначену договором вартість послуг в загальній сумі 5000 грн., що підтверджено квитанцією та актом (а.с.13,14,15). Зважаючи на задоволення пропорційності позовних вимог 60 %, а також, враховуючи визначені ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн., оскільки саме такий розмір витрат на правничу допомогу, відповідає принципу справедливості та розумності судових рішень.

З матеріалів справи вбачається, що 18.04.2023 відповідач уклав з адвокатом Іванівим О.Б. угоду про надання правової допомоги та сплатила визначену договором вартість послуг в загальній сумі 6000 грн., що підтверджено розрахунком та актом (а.с.49,50,51,52). Зважаючи на задоволення пропорційності позовних вимог 60 %, а також, враховуючи визначені ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу в розмірі 3600 грн., оскільки саме такий розмір витрат на правничу допомогу, відповідає принципу справедливості та розумності судових рішень.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 192 СК України та керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 282, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються згідно з виконавчим листом, виданим на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.09.2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми 2000,00 гривень до твердої грошової суми в розмірі 6000,00 гривень щомісячно на дитину.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів в новому розмірі розпочати з часу набрання цим рішенням законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього моменту стягнення аліментів за рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.09.2019 по цивільній справі №345/1920/19.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 644,16 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000,00 грн. за оплату правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3600,00 грн. за оплату правової допомоги.

Виконавчий лист №345/1920/19 про стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 твердої грошової суми 2000,00 гривень виданий Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області - відкликати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 30.06.2023.

Суддя