Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1018/23
Провадження № 2/935/382/23
У Х В А Л А

Іменем України

про передачу справи за підсудністю

12 квітня 2023 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Янчук В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткачук Таміла Андріївна до Територіального сервісного центру 3245 регіонального сервісного центру МВС у Київській області, Територіального сервісного центру 1845 регіонального сервісного центру МВС у Житомирській області, третя особа Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткачук Т.А. звернувсь до Коростишівського районного суду Житомирської області з позовом до Територіального сервісного центру 3245 регіонального сервісного центру МВС у Київській області, Територіального сервісного центру 1845 регіонального сервісного центру МВС у Житомирській області, третя особа Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», в якому, посилаючись на захист прав споживача, просить стягнути з Державного бюджету України на корись позивача завдану Територіальним сервісним центром 3245 регіонального сервісного центру МВС у Київській області, Територіальним сервісним центром 1845 регіонального сервісного центру МВС у Житомирській області матеріальну шкоду у розмірі вартості автомобіля марки Mitsubishi модель Pajero Sport,3.0, 2007 р.в. - 322084,52 грн., 150000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати.

Посилаючись на захист прав споживача, вищевказаний позов не оплачений позивачем судовим збором.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов слід направити за підсудністю за таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, сімейних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як визначено ч. 1 ст. 23 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених ч.ч. 2,3 ст. 23 ЦПК України.

Відповідно до визначеного ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Як вбачається з позовної заяви, звертаючись за підсудністю до Коростишівського районного суду Житомирської області, позивач керувався ст.28 ч.5 ЦПК України, подаючи позов за своїм зареєстрованим місцем проживання.

Відповідно до ст.28 ч.5 ЦПК України, якою встановлені правила альтернативної підсудності, за зареєстрованим місцем проживання позивача можуть пред`являтись позови про захист прав споживача.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Перевіряючи твердження позивача про підсудність вищевказаного позову Коростишівському районному суду Житомирської області, як суду за зареєстрованим місцем проживання позивача, суд виходить з такого.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом від 12 травня 1991 р. № 1023-XII "Про захист прав споживачів". Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п.22 ч.1 ст.1 Закону № 1023-ХІІ споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Так, статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачені права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг). Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Із пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено саме Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду.

Але, як вбачається з даного позову, підставою звернення позивача з вищевказаним позовом не є порушення відповідачами Закону України «Про захист прав споживача».

А відтак, на правовідносини, що виникли між сторонами за вищевказаним позовом, не є захистом прав споживача, а тому на них не поширюються вимоги ЦПК України про право позивача на альтернативну підсудність за його зареєстрованим місцем проживання.

Отже, вищевказаний позов є непідсудним Коростишівському районному суду Житомирської області.

За правилом загальної територіальної підсудності, встановленої ст.27 ч.2 ЦПК України, позови до юридичної особи пред`являються за її місцем знаходження згідно з ЄДРПОУ.

Ч.15 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або знаходження одного з відповідачів за вибором позивача.

Позивачем позов пред`явлено до відповідачів: Територіального сервісного центру 3245 регіонального сервісного центру МВС у Київській області, місцезнаходження: вул. Шолуденка,19, м. Вишгород, Київської області, та Територіального сервісного центру 1845 регіонального сервісного центру МВС у Житомирській області, місцезнаходження : вул. Вокзальна,33, м. Радомишль, Житомирської області.

Таким чином вищевказаний позов є підсудним Радомишльському районному суду Житомирської області, як найбільш наближеному суду до місця реєстрації позивача.

Статтею 187 ч.9 ЦПК України, яка регулює питання відкриття провадження у справі, передбачено, що в разі, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України (2017 р.), суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що цивільну справу слід передати на розгляд до належного суду Радомишльського районного суду Житомирської області, до територіальної юрисдикції якого відноситься даний позов та як найбільш наближеного суду до місця реєстрації позивача.

На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст., 28, 31,32,259,260 Цивільного процесуального кодексу України,-

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткачук Таміла Андріївна до Територіального сервісного центру 3245 регіонального сервісного центру МВС у Київській області, Територіального сервісного центру 1845 регіонального сервісного центру МВС у Житомирській області , третя особа Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про відшкодування майнової та моральної шкоди - надіслати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Радомишльського районного суду Житомирської області (адреса: Івана Франка вул. 4А, м. Радомишль, Житомирської області, 12201).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено: 12 квітня 2023 р.

Суддя В.В. Янчук