КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року місто Київ.

Справа №753/8737/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6210/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

за участю секретаря судового засідання Вєтчінової О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року (у складі судді Комарцевої Л.В., інформація щодо складення повного тексту відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та відновлення становища,яке існувало до порушення

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23 січня 2023 позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 07 лютого 2023 року, згідно поштової відмітки, подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить оскаржувану ухвалу скасувати та продовжити розгляд справи.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що приблизно з 12 год 00 хв до 13 год 00 хв 23.01.2023 року ОСОБА_1 та його адвокат направили на електронну адресу дарницького районного суду м. Києва клопотання та заяву, в яких вказали про неможливість прибути у судове засідання з проханням відкласти розгляд справи на іншу дату.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі чи в будь якій іншій ухвалі відсутні мотиви суду з приводу заявлених клопотань сторони позивача, в ухвалі відсутні будь-які висновки з приводу визнання судом не поважними причин , зазначених в клопотанні і про не можливість відкладення судового засідання.

Зазначає, що ухвалою від 06 вересня 2021 року провадження у даній справі було зупинена до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 753/7101/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 червня 2022 року № 753/7101/21 залишено без змін рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 листопада 2021 року № 753/7101/21, у відповідності до якого позов задоволено частково, стягнуто заборгованість за договором позики. Постанова апеляційного суду набрала законної сили з моменту її проголошення.

В подальшому суд поновив провадження у справі, однак, 26.10.22р. Верховний суд у справі № 753/7101/21 зупинив виконання рішення до моменту розгляду касаційної скарги у справі № 753/7101/21.

Вважає, що з огляду на зазначене, мало місце не лише відкладення розгляду справи, а й зупинення провадження у цивільній справі № 753/8737/21.

На даний час, постановою від 12.01.2023р. у справі № 753/7101/21 відмовлено у задоволенні касаційної скарги, про існування такої постанови Позивач дізнався лише при отриманні постанови поштою 06 лютого 2023р.

А тому, на думку позивача, виникає необхідність у продовженні розгляду справи № 753/8737/21

11 квітня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 . Однак, до вказаного відзиву не приєднані докази його направлення іншим сторонам. Оскільки відзив на апеляційну скаргу поданий без додержання вимог ст. 360 ЦПК України, колегія суду не приймає його до уваги.

В судове засідання 11 квітня 2023 року з`явився представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , доводи апеляційної скарги підтримав. Зазначив, що в день судового засідання був поза межами Києва, мав бажання з`явитися в судове засідання, однак з незалежних від нього причин, не міг би вчасно прибути на визначений час, а тому терміново направив клопотання про відкладення.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, 11 квітня 2023 року подав до Київського апеляційного суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання учасника справи, в тому числі позивача.

Зокрема ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Також пунктом 3 ч.1 ст.257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є:

- повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання;

- повідомлення позивача про судове засідання належним чином;

- неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання;

- нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору;

- від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.

Дійсно, як правильно встановлено судом, в судові засідання, призначені на 08.11.2022 року та 23.01.2023 року, позивач та його представник не з`явились.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлені позивач та його представник повторно не з`явилися в судове засідання, про причини не явки не повідомили.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції та вважає його неправильним з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За обставинами даної справи встановлено, що позивач та його представник були повідомлені про судові засідання 08.11.2022 року та 23 січня 2023 року.

Разом з тим судом першої інстанції не було взято до уваги наявність поданої засобом електронної пошти, перед судовим засіданням, клопотань ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи із зазначенням причин неявки, жодних згадок про вирішення таких клопотань оскаржувана ухвала не містить.

Тобто висновок суду про не повідомлення позивачем про причини не явки в судове засідання 23 січня 2023 року не відповідає встановленим обставинам .

Суд не вирішив заявлені клопотання та не обґрунтував, чому, зазначені в заяві та клопотанні причини не явки він визнає не поважними.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив помилкове судове рішення, яке не відповідає вимогам процесуального Закону та дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду .

Колегією суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка полягає у тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradellev. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

За вищенаведених обставин, суд першої інстанції обмежив доступ до суду позивача без достатніх на те підстав не вмотивувавши таке обмеження та не навівши жодних обґрунтувань відхилення доводів позивача, щодо неможливості бути присутнім у суді.

Відповідно до ч.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали, а також невідповідність висновків суду встановленим обставинам є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на те, що ухвала про залишення позову без розгляду перешкоджає подальшому провадженню у справі, постановлена з порушенням процесуальних норм, висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 384, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2023 року.

Головуючий: О.В. Желепа

Судді: В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик