КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 761/5249/22

номер провадження №22-ц/824/5504/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва 06 грудня 2022 року /суддя Пономаренко Н.В./

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: ОСОБА_3 , Державне підприємство «Національні інформаційні системи», Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ про усунення перешкод у здійсненні права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» третя особа: ОСОБА_3 , ДП «Національні інформаційні системи», Головний сервісний центр МВС про усунення перешкод у здійсненні права власності, згідно з якою він просив суд: припинити обтяження та виключити у Державному реєстрі обтяження рухомого майна у вигляді застави рухомого майна боржника ОСОБА_3 на автомобіль легковий Honda Accord 2.0, 2006 року випуску, номер об`єкта: НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_2 , внесений державним реєстратором Філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Кондратюк Наталіє Сергіївною від 07.12.2018 року за номером обтяження 17205030.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва 06 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 186-190/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, задовольнивши вимоги позову.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що предмет обтяження ані боржнику, ані обтяжувачу на момент накладення обтяження не належав. У відносинах з третіми особами таке обтяження не є чинним на підставі ст. 20 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», оскільки на момент відчуження боржником автомобіля 07.06.2014 р., будь-які обтяження були відсутні, що вбачається з витягу у матеріалах справи та самої дати реєстрації обтяження у грудні 2018 р., порушення прав чинного власника є незаконним. Вказував, що судом першої інстанції неправомірно проігноровано рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 15.05.2014 р. у справі №726/2-2809/13 яким скасована заборона на відчуження спірного автомобіля. Будь-які рішення судів як і виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором ухвалені після 07.06.2014 р. - дати відчуження ним автомобіля, не впливають на правовідносини з новими власниками.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» О. Іжаковський звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її вимог. Вказував, що автомобіль, з якого позивач просить зняти обтяження є предметом застави за кредитними зобов`язаннями, які на час розгляду справи не виконані, а саме обтяження існувало на момент переходу права власності.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що з 23.05.2019 року позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля Honda Accord 2.0, 2006 року випуску, номер об`єкта: НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с.4).

Разом з тим, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, вказує, що між позивачем і відповідачем немає жодних договірних зобов`язань, або обов`язку відповідача забезпечити виконання зобов`язання, як третьої особи перед обтяжувачем, що виключає можливість накладення приватного обтяження на його рухоме майно. Як вбачається з витягу, на момент внесення запису про обтяження майна власником Honda був ОСОБА_4 (з 06.12.2014р.), у якого позивач 28.05.2019 р., придбав даний автомобіль Honda. При цьому, номерним знаком НОМЕР_5 , що перебував у власності ОСОБА_4 був д.н.з. « НОМЕР_6 ». Тобто, на момент внесення запису про обтяження, легковий автомобіль із зазначеним у внесеному обтяженні державним номерним знаком взагалі не перебував на обліку.

Як вбачається з Витягу державного реєстру обтяжень рухомого майна долученого до позовної заяви № 78057148 від 11.02.2022 року 14:13:54 на транспортний засіб Honda Accord 2.0, 2006 року випуску, номер об`єкта: НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_2 , з 07.12.2018 16:10:10 за № 17205030 реєстратором філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Кондратюк Наталією Сергіївною зареєстровано обтяження, застава рухомого майна, заборона відчуження на підставі договору купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: 951/К виданий: 09.11.2018, видавник: ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», посвідчений приватний нотаріусом Київського міського нотаріального кругу Юдіним М.А., реєстраційний №662, боржник ОСОБА_3 (код НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ), розмір основного зобов`язання 1346840,77 грн., строк виконання зобов`язання 07.12.2023, термін дії : 07.12.2023, обтяжувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (а.с.5).

Таким чином, станом на час придбання позивачем транспортного засобу 23.05.2019 року наявне обтяження з 07.12.2018 до 07.12.2023 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст.1 Закону України «Про заставу» та статтею 572 ЦК України про те, що застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до частини другої статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України наведеними у постановах від 03 квітня 2013 року в справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року в справі № 6-168цс14 та Верховного Суду - від 10 жовтня 2019 року в справі № 463/3582/17 (провадження № 61-13383св19).

Водночас, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В той же час, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції обґрунтовано критично оцінені посилання позивача, що рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 15.15.2014 року (справа 726/2-2809/13), скасовано заборону на відчуження автомобіля «Honda», моделі «Accord» д.н.з. НОМЕР_2 , яке набрало законної сили та не скасовано, оскільки до позовної заяви долучено рішення з Єдиного держаного реєстру судових рішень, яке є знеособлене, що в свою чергу позбавляє суд можливості перевірити обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд їх відхиляє з огляду на те, що скасування заборони на відчуження автомобіля здійснено у зв`язку з визнанням договору про надання споживчого кредиту та застави майна від 23.11.2006 р. №0 в частині розділу 2 та розділу 9 недійсним, як вбачається з даних ЄДРСР.

Водночас, судом встановлено, що 01.04.2015 Шевченківським відділом ДВС Чернівецького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № НОМЕР_9 на підставі виконавчого листа № 727/7675/13-ц.

03.12.2015 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_9 накладено арешт на легковий автомобіль HONDA Accord 2.0, зеленого кольору, 2006 р.в., держ. № НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_8 (заставне майно).

03.12.2015 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_9 вищезазначений автомобіль оголошено в розшук.

09.11.2018 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 951/К, відповідно до якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що під час розгляду цієї справи не знайшли свого підтвердження обставини викладені у позовній заяві та позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що застава спірного транспортного засобу не була зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на час придбання ним автомобіля Honda Accord 2.0, 2006 року випуску, номер об`єкта: НОМЕР_1 або припинила свою дію.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва 06 грудня 2022 року - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва 06 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: