Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2023 Справа №607/2625/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Медвідь О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 вважається єдиним спадкоємцем усього майна, яке залишилося після смерті його баби ОСОБА_2 .

Однак, листом Першої тернопільської державної нотаріальної контори його було повідомлено, що згідно постанови Державної виконавчої служби накладено арешт Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 21.06.2007 за № 5182159 на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2

ОСОБА_3 в інтересах позивача звернулася до відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі з проханням зняти даний арешт з квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , однак у відповідь отримала від відповідача лист з відмовою задовольнити її вимоги, у зв`язку із відсутністю правових підстав для скасування постанови та зняття арешту.

Відтак, у позивача існують перешкоди в оформлені спадкових прав на квартиру АДРЕСА_1 , через наявність арешту від 30.03.2004. Арешт було накладено на підставі заборгованості із сплати комунальних платежів, яка станом на зараз погашена, що підтверджують стягувачі. Виконавче провадження, в межах якого було накладено відповідний арешт знищено, а тому відповідач не має змоги вилучити відповідне обтяження.

У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та скасувати арешт нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 5182159, зареєстрованого 21.06.2007 за № 5182159 Першою тернопільською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА № 661315 від 30.03.2004, виданої відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції.

У судове засідання позивач не з`явився, однак його представник подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзиву не подав, однак подав письмові заперечення, в яких вказав, що база даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень працює з 2009 року. У відповідності до Наказу від 07.06.2017 №1829/5 Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки і підлягають знищенню відповідно після закінчення строків їх зберігання. Таким чином, інформація про виконавче провадження в межах, якого була винесена постанова АА № 661315 (АА № 474983) від 30.03.2004 Відділом державної виконавчої служби відсутня. В системі АСВП відсутні відомості про виконавче провадження, в межах якого накладено арешт згідно постанови АА № 661315 (АА № 474983) від 30.03.2004 Відділом державної виконавчої служби на квартиру АДРЕСА_1 . Відтак, зазначає, що відсутність відомостей щодо сплати чи скасування документу, у разі припинення арешту з даної квартири, може призвести до порушення норм цивільного законодавства та сторін виконавчого провадження, а тому, не має законних підстав для припинення арешту майна, на яке накладено арешт майна. Крім цього, просив розгляд справи провести без участі їх представника.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 19.04.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 217.

У справах Першої Тернопільської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 749/2012, після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31813657 від 27.09.2012.

Відповідно до листа Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)№ 331/01-16 від 24.02.2020, ОСОБА_1 вважається єдиним спадкоємцем усього майна, яке залишилося після смерті його баби ОСОБА_2 .

Листом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)№ 163/01-16 від 31.01.2023, ОСОБА_1 було повідомлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виявлено, що згідно постанови Державної виконавчої служби АА № 661315 від 30.03.2004 року, було накладено арешт Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 21.06.2007 року за № 5182159 на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2

ОСОБА_3 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі з проханням зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , накладений відповідно до постанови АА №661315 від 30.03.2004 року.

Листом Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)№ 98900 від 28.12.2022, ОСОБА_3 , яка діяла від імені позивача було повідомлено, що інформація про виконавче провадження, в межах якого було винесено постанову АА № 661315 від 30.03.2004 у відділі державної виконавчої служби відсутня, оскільки таке було знищено на підставі Наказу від 07.06.2017 року №1829/5 «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців». Також, повідомлено про відсутність законних підстав у відділу для вилучення обтяження АА № 661315 від 30.03.2004 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 471983, знято з оригіналу: серія АА 661315, від 30.03.2004, видана Відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в користь водоканалу боргу в сумі 1460 грн. 94 коп., держмито 51 грн., в користь дистанції цивільних споруд 3756 грн., 62 коп., держмито 51 грн., теплокомуненерго 1460 грн., 94 коп., та держмито 51 грн., оскільки боржником в семиденний термін борг не погашено, постановлено накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 , а саме, квартиру АДРЕСА_1 .

Як слідує з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдитного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 322421534 від 09.02.2023 щодо об`єкта нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , за відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , накладено арешт на підставі постанови АА № 661315 від 30.03.2004 Державної виконавчої служби, обтяження зареєстровано 21.06.2007 реєстратором Першої тернопільської державної нотаріальної контори за реєстраційним номером обтяження: 5182159.

Згідно листа КП «Тернопільводоканал» Тернопільської міської ради від 02.02.2023 за № В-309 вбачається, що інформація про нарахування та оплату послуг з водопостачання та водовідведення за період до 01.01.2005 року відсутня. Станом на 30.01.2023 року, заборгованість за адресою АДРЕСА_2 , відсутня.

Листом КП «Тернопільміськтеплокомуненерго від 07.02.2023 за № 268/17 повідомлено, що підприємство не надає послуг з теплової енергії та постачання гарячої води до будинку за адресою АДРЕСА_3 .

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що заборгованість зі сплати комунальних послуг сплачена повністю, а дане обтяження порушує його право як спадкоємця за законом, оскільки останній позбавлений можливості в повному обсязі реалізувати свої спадкові права з метою подальшого володіння та розпорядження спадковим майном на власний розсуд.

Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В силу вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з вимогами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ст. 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що за відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , накладено арешт на підставі постанови АА № 661315 від 30.03.2004 Державної виконавчої служби, обтяження зареєстровано 21.06.2007 реєстратором Першої тернопільської державної нотаріальної контори за реєстраційним номером обтяження: 5182159.

Підставою для видачі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 471983, знято з оригіналу: серія АА 661315, від 30.03.2004, виданої Відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції було непогашення боржником боргу, внаслідок чого накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 , а саме, квартиру АДРЕСА_1 .

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що станом на 30.01.2023 року, заборгованість за адресою АДРЕСА_2 , відсутня.

У суду відсутні відомості про перебування у Відділі державної виконавчої служби будь-яких виконавчих проваджень, боржником яких би був позивач, відтак існування на даний час підстав для арешту квартири АДРЕСА_1 , судом не встановлено.

Таким чином, права позивача ОСОБА_1 порушені, оскільки останній не може реалізувати свої спадкові права за законом, щоб вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, у зв`язку із наявністю арешту на дану квартиру.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів)боржника або його частини є: 1)отримання виконавцем документального підтвердження,що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору,витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів,що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо не можливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03.11.2021 у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22.12.2021 у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявою про зняття арешту на дане нерухоме майно, однак відповідачем відмовлено у знятті такого обтяження.

Аналізуючи вищенаведене, зокрема те, що судом не встановлено наявності правових підстав для збереження арешту вищевказаного нерухомого майна, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту майна та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту, свідчить про наявність невиправданого втручання у право на вільне володіння, користування і розпорядження даним нерухомим майном.

Суд, також звертає увагу, що позивач позбавлений можливості іншим способом захисту своїх прав, аніж скасування арешту з даного майна.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справ, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 5182159, зареєстрованого 21.06.2007 за № 5182159 Першою тернопільською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА № 661315 від 30.03.2004, виданої Державною виконавчою службою, державний виконавець Харкава Л.О.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10 - 13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст. 316, 317, 319, 391 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про зняття арешту з майна.

Скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 5182159, зареєстрованого 21.06.2007 за № 5182159 Першою тернопільською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА № 661315 від 30.03.2004, виданої Державною виконавчою службою, державний виконавець Харкава Л.О.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_4 .

відповідач Відділ державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 40330167, місцезнаходження вул. Князя Острозького, буд. 14, м. Тернопіль.

Рішення суду складено та підписано 11 квітня 2023 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко