_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/505/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі Грабовій Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,8 кв.м., житловою площею 37,5 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому позивачка посилається на те, що після смерті дідуся ОСОБА_4 у встановлений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як в свідоцтві про право власності та в Державному реєстрі речових прав наявні розбіжності щодо інформації про квартиру, а тому позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву у якій просила розглядати справу за її відсутністю.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву у якій просила розглядати справу за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , (актовий запис №7411 від 11 липня 2019 року Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та після його смерті відкрилась спадщина на частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

08.01.2020 року інша частка квартири, яка належала бабусі ОСОБА_5 , була зареєстрована в ДРРП на нерухоме майно.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 належну їй 1/2 частку вищевказаної квартири успадкував, ОСОБА_3 , який 29 квітня 2021 року подарував ОСОБА_2 1/2 частку успадкованої квартири АДРЕСА_2

Ще за життя, 10 липня 2018 року, ОСОБА_4 , склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г. та зареєстрований в реєстрі за №4-1302, згідно з яким усе своє майно він заповів, ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при чому згідно ч. 5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У визначений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, позивач звернувся до Третьої одеської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до майна померлого батька.

У встановлений законом строк позивачка звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рублі Т.М., на підставі якої була відкрита спадкова справа № 11/2019.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 11/2019, після смерті ОСОБА_4 із заявою звернулась, ОСОБА_1 , яка має право на отримання спадщини за заповітом, та на підтвердження права власності Спадкодавця на квартиру вцілому надала Свідоцтво про право власності( НОМЕР_1 ), видане 12.03.2014 року Реєстраційною службою Одеського МУЮ Одеської області, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , вцілому зареєстроване 20.02.2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 4940650(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

Нотаріусом, на виконання пункту 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, при підготовці до видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом 28.01.2020 року отримано інформацію з ДРРП за № 197926958 щодо квартири.

За інформацією з ДРРП за спадкодавцем зареєстроване право власності на 1/2 частку квартири з реєстраційним номером у ДРРП: 01, номер запису про право власності 4940650 від 20.02.2014 року.

При цьому, за Інформацією з ДРРП адреса квартири у ДРРП: АДРЕСА_3 .

Отже, відомості про права спадкодавця та інформація про квартиру, що міститься у документах, які надані спадкоємицею для отримання свідоцтва про право на спадщину, не відповідають відомостям про права спадкодавця та інформації про квартиру, що містяться у ДРРП, а тому нотаріусом було запропоновано позивачці надати документи, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно, в яких відомості про право власності та відомості про об`єкт відповідають відомостям про державну реєстрацію, а у випадку відсутності вказаних документів, які необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину, за захистом своїх прав запропоновано звернутись до суду.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,12,13,18,81,211,247,258,259,273,280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,8 кв.м., житловою площею 37,5 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 12.04.2023 року.

Суддя Огренич І. В.