Справа № 168/847/18 Головуючий у 1 інстанції: Назарук О. В.
Провадження № 22-ц/802/3/23 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Савчук Т. Ф.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу запозовом ОСОБА_2 до Галиновільської сільської ради Старовижівського району Волинської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 24 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Галиновільської сільської ради Старовижівського району Волинської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_5 склала заповіт, відповідно до якого заповіла позивачу зазначений житловий будинок. Вказує, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом, однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. У зв`язку з наведеним просив визнати за ним право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті сестри ОСОБА_5 .

Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 24 червня 2019 року позов ОСОБА_2 до Галиновільської сільської ради Старовижівського району Волинської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: с. Новосілки Турійського району Волинської області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться АДРЕСА_1 .

Стягнуто з відповідачів Галиновільської сільської ради Старовижівського району Волинської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок судового збору, по 234 (двісті тридцять чотири) гривні 93 (дев`яносто три) копійки з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду,відповідачка ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій покликається на незаконність рішення у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права, просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача ОСОБА_1 в даному судовому засіданнізаперечила проти задоволення апеляційної скарги. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи. Так, відповідачка ОСОБА_4 не отримала повідомлення у зв`язку з відсутністю її за місцем проживання, про зміну місця проживання суд не повідомляла. При цьому, її представник адвокат Півень Г. В. отримав судову повістку, про що свідчить розписка про вручення повідомлення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши поясненняпредставника позивача ОСОБА_1 приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

З матеріалів справи та наданої в судове засідання нотаріусом копії спадкової справи №117/08, заведеної після смерті ОСОБА_5 встановлені наступні обставини.

Спадкодавець ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (аркуш справи 9). Заповіт, складений ОСОБА_5 на користь позивача, посвідчений секретарем Новосілківської сільської ради Турійського району Волинської області 16 червня 2005 року, зареєстровано в реєстрі № 28, не змінений та не відмінений (аркуш справи 11). Відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи та поданої до нотаріуса, позивач прийняв спадщину шляхом спільного проживання разом і спадкодавцем на час відкриття спадщини (аркуш справи 82, 84 зворот), нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (аркуш справи 85). Інших спадкоємців за заповітом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині та які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , немає.

Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 96).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Довідкою, виданою виконавчим комітетом Галиновільської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 07 липня 2018 року № 984 (аркуш справи 15, 16), випискою з погосподарської книги №2 Галиновільської сільської ради Старовижівського району Волинської області за 2001-2005 роки (аркуш справи 18), підтверджується право спадкодавця ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Технічний паспорт на будинок з господарським будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 не виготовлено, надано орієнтовну середньо-ринкову вартість будинку (аркуш справи 21).

Зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

Із заяв, поданих відповідачем ОСОБА_3 та представником Галиновільської сільської ради до суду убачається, що відповідачам було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнаються в повному обсязі (аркуш справи 47, 58).

Відповідачка ОСОБА_4 , заперечуючи позовні вимоги, покликалася на заповіт, складений ОСОБА_5 , посвідчений Галиновільською сільською радою Старовижівського району Волинської області від 18 лютого 1998 року, згідно з яким усе майно заповідала її батькові ОСОБА_6 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ).При цьому надала довідку про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 ; довідку з Галиновільської сільської ради про склад спадкового майна після смерті ОСОБА_6 ; пенсійне посвідчення ОСОБА_6 (аркуш справи 49-56).

Відповідно до вимог статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Судом встановлено, що заповіт, на підставі якого позивач успадковує майно, був складений пізніше у часі та на момент розгляду справи не скасований в установленому законом порядку. Таким чином, на переконання суду заповіт, складений ОСОБА_5 1998 року вважається таким, що скасований у зв`язку з складенням нового заповіту 2005 року. Посилання на довідки, додані ОСОБА_4 разом із заповітом 1998 року в підтвердження того, що ОСОБА_6 прийняв спадщину згідно з заповітом 1998 року, не приймається судом з огляду на те, що судом встановлено наявність нового заповіту, складеного в часі пізніше, ніж той заповіт, на який посилається ОСОБА_4 .

Відповідачкою ОСОБА_4 було заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі № 169/144/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Новосілківська сільська рада Турійського району Волинської області, ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 19 вересня 2019 рокузупинено апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Галиновільської сільської ради Старовижівського району Волинської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 24 червня 2019 року до набрання законної сили рішенням у справі № 169/144/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Новосілківська сільська рада Турійського району Волинської області, ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним, яка розглядається Турійським районним судом Волинської області.

Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 30 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Луківська селищна рада Ковельського району Волинської області про визнання заповіту недійсним відмовлено.

Рішення не оскаржувалося, а томунабрало законної сили.

Таким чином , суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який прийняв спадщину і не може оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів н6а спадкове майно, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, які відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Покликання в апеляційній скарзі на порушення судом норм процесуального права не заслуговують на увагу. Так, із матеріалів справи убачається, що 22.01.19 року відповідачкою було подано заяву до суду, у якій вона просить призначити справу до розгляду, не заперечує проти закриття підготовчого провадження, відзив не подає, а просить долучити ряд документів, а тому доводи про те, що вона не змогла скористатися правом на подачу відзиву є безпідставними. При цьому, відповідачці надавав професійну правничу допомогу адвокат Півень Г. В., за клопотанням відповідачки розгляд справи неодноразово відкладався через неможливість прибуття адвоката в судове засідання, а тому розгляд справи за відсутності сторін, які були належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи,24 червня 2019 року є правомірним.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 24 червня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 червня 2023 року.

Головуючий

Судді :