Справа №442/8063/22
Провадження №2/442/256/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Медведика Л.О.,

за участю секретаря - Далявської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич цивільну справу за позовом АТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, -

ВСТАНОВИВ :

До Дрогобицького міськрайонного суду надійшла вищезгадана цивільна справа, в якій позивач просить: стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» 3 % річних, нарахованих за період з 09.12.2019 по 21.11.2022 року за невиконання грошового зобов`язання та 471 653, 51 грн. інфляційних витрат за період з 09.12.2019 по 23.02.2022 року, а всього - 580 916, 13 грн; стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» 109 262, 62 грн. - 3 % річних, нарахованих за період з 09.12.2019 по 21.11.2022 року за невиконання грошового зобов`язання та 471 653, 51 грн. інфляційних витрат за період з 09.12.2019 по 23.02.2022 року, а всього - 580 916, 13 грн. та судові витрати.

Вказує на те, що рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07.05.2010 року в справі № 2/-41/10 року, яким позов Банку задоволено та стягнуто з солідарно з ФОП ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 683 256, 87 грн., 1 700, 00 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення - набрало законної сили та саме з дати набрання рішенням законної сили відповідачі ФОП ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , були зобов`язані виконати рішення суду шляхом сплати заборгованості за Кредитним договором № 49/08-кжі від 09.04.2008 року в сумі 1 683 256, 87 грн., 1 700, 00 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення. Однак, рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07.05.2010 року в справі № 2-41/10 року в повному обсязі було виконано лише 21.11.2022 року.

Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Ухвалою суду від 20.02.2023 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

17.03.2023 року відповідачем ОСОБА_1 надіслано суду відзив на позовну заяву, в якому останній просить поданий позов залишити без задоволення, так як позивачем проведено розрахунок без урахувань часткового погашення заборгованості.

30.03.2023 року позивачем надіслано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, так як ним первісно було помилково проведено арифметичний розрахунок (індекс інфляції за лютий 2021 р. помилково був визначений як 1,100 замість вірного 1,010) розміру суми боргу з урахуванням індексу інфляції за прострочення зобов`язань згідно рішення Трускавецького міського суду від 07.05.2010 року.

03.04.2023 року позивачем надіслано суду відповідь на відзив, у якій останній просив задоволити позов з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Матеріалами справи встановлено, що 09.04.2008 року між Акціонерним товариством «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК» ( після зміни найменування - Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК») та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 49/08-юкі.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Банк надає Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 200 000, 00 дол. США. Термін користування кредитом з 09.04.2008 року до 08.04.2023 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору № 49/08- юкі від 09.04.2008 року між Акціонерним товариством «ІНДУСТРІАЛЬНО- ЕКСПОРТНИЙ БАНК» (після зміни найменування - Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК») та ОСОБА_2 , було укладено Договір поруки від 09.04.2008 року, відповідно до умов Договору поруки Поручитель на добровільних засадах взяла на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням Позичальника, які виникають з умов Кредитного договору.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Кредитним договором № 49/08-юкі від 09.04.2008 року Банк звернувся з позовною заявою до Трускавецьким міського суду Львівської області про солідарне стягнення з ФОП ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , заборгованості за Кредитним договором № 352/08-і від 28.08.2008 року в розмірі 1 683 256, 87 грн., 1 700, 00 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

07.05.2010 року Трускавецьким міським судом Львівської області винесено рішення у справі № 2-41/10, яким позов Банку задоволено. Стягнуто солідарно з ФОП ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 683 256, 87 грн., 1 700, 00 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення.

На виконання вищевказаного судового рішення Трускавецьким міським судом Львівської області 18.06.2010 року видано виконавчий лист № 2-41/2010 про стягнення солідарно з ФОП ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 683 256, 87 грн., 1 700, 00 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Вищевказаний виконавчий документ щодо стягнення боргу з ФОП ОСОБА_1 , пред`явлено на примусове виконання до приватного виконавця Пиць А.А., яким 31.05.2021 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65610004 на загальну суму боргу 1 683 256, 87 грн., 1 700, 00 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення.

В рамках вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем описано та арештовано нерухоме майно боржника, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 570, 6 кв. м., що розміщене за адресою: АДРЕСА_1

04.11.2022 року Державним підприємством «СЕТАМ» було проведено електронні торги із реалізації описаного та арештованого нерухомого майна боржника. Згідно із протоколом торгів майно було придбано за ціною 1 500 000, 00 грн

21.11.2022 року приватним виконавцем у зв`язку із надходженням коштів від реалізації майна боржника та попередніми проведеними стягненнями в процесі примусового виконання, що в загальному призвели до повного погашення боргу згідно рішення суду - було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, з якої вбачається, що борг за виконавчим документом та витрати виконавчого провадження стягнуті з боржника у повному обсязі.

Останні кошти, отримані після реалізації майна боржника були перераховані приватним виконавцем Пиць А.А., на наявний рахунок та отримані Банком 21.11.2022 року.

Виходячи з положень п. 30.1 ст. ЗО Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611,625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу в 2010 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання 21.11.2022 року (дата останнього платежу з погашення боргу). Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення до 21.11.2022 року.

Оскільки, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року в справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07.05.2010 року в справі № 2/-41/10 набрало законної сили.

Отже, саме з дати набрання рішенням законної сили відповідачі ФОП ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , були зобов`язані виконати рішення суду шляхом сплати заборгованості за Кредитним договором № 49/08-кжі від 09.04.2008 року. Однак, рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07.05.2010 року в справі № 2-41/10 року в повному обсязі було виконано лише 21.11.2022 року.

У зв`язку з цим, Банк має право на нарахування та стягнення з Відповідачів 3 % річних та інфляційних втрат.

У поданому відповідачем відзиві на позовну заяву, останній зокрема посилається на те, що: в основу розрахунку заборгованості позивачем покладено суму боргу 1 683 256,87 грн, проте станом на 08.12.2022 року, тобто на час складання такого, сума заборгованості є менша на 715000,00 грн. Сукупний індекс інфляції за період з 09.12.2019-24.01.2022 становить 1,168% а позивачем зазначено такий як 1,272%, що призводить до необгрунтованого розрахунку; позивачем не надано доказів того, що АТ «Креді агріколь банк» є правонаступником АТ «індустріально-експортний банк», також зазначає про те, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (кредит видавався у доларах США). За таких обставин просив відмовити у задоволенні позову.

Щодо обставин, на які посилається відповідач ОСОБА_1 суд зважає на те, що відповідач ОСОБА_1 у відзиві вказує на такі факти, що позивач АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» у своєму позові стверджує про часткове виконання зобов`язання боржника ОСОБА_1 , але помилково покладає в основу розрахунку заборгованості повну суму боргу в розмірі 1 683 256, 87 грн.. Такі твердження є безпідставними та не відповідаючи фактичним обставинами зважаючи на таке. У своїй позовній заяві АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» вказує, що 21.11.2022 року приватним виконавцем Пиць А.А. у зв`язку із надходженням коштів від реалізації майна боржника та попередніми проведеними стягненнями в процесі примусового виконання виконавчого провадження ВП № 65610004, щодо виконання виконавчого листа № 2-41/2010 виданого 18.06.2010 року Трускавецьким міським судом Львівської області про стягнення солідарно з ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 683 256, 87 грн., 1 700, 00 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, що в загальному призвели до повного погашення боргу згідно рішення суду - було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Як вбачається з вищевказаної постанови борг за виконавчим документом та витрати виконавчого провадження стягнуті з боржника у повному обсязі Позивач АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» у своєму позові взагалі не підіймав питання часткового виконання зобов`язань відповідачів ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , а навпаки вказував на його повне погашення, що підтверджувалося постановами приватного виконавця Пиць А. А., та надходженням коштів на рахунки Банку.

З ухваленням рішення про стягнення боргу в 2010 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання 21.11.2022 року. Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення до 21.11.2022 року. Оскільки, внаслідок невиконання боржниками грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Щодо розрахунку складової суми боргу за з урахуванням індексу інфляції, то в зв`язку з помилковим арифметичним розрахунком, розмір суми боргу з урахуванням індексу інфляції за прострочення зобов`язань, був відкоригований до вірного й позивач АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» зменшив суму своїх позивних вимог в зв`язку з цим подав до суду відповідну заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Щодо визначення сторін зобов`язання, а саме твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що позивачем надано доказів того, що АТ «Креді агріколь банк» є правонаступником АТ «індустріально-експортний банк», то такі суд вважає безпідставними, оскільки у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів від 20.01.2011 р., ПАТ «Індустріально-Експортний Банк» змінив своє найменування на ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК». Дані відомості підтверджуються положеннями вказаними у самій позовній заяві «Акціонерне товариство «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК» після зміни найменування стало Акціонерним товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та долученим до матеріалів позву витягом зі Статуту АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» де чітко визначається, що позивач по даній справі - є повним правонаступником АТ «Індустріально-Експортний Банк».

Крім того , відповідач ОСОБА_1 , також вказує, що відсутні підстави стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції, так як борг надавався в доларах, то варто зазначити про те, що рішення Трускавецького суду, яке набрало законної сили та в подальшому лише через дванадцять років примусово було виконане відповідачем, розмір грошового зобов`язання був визначений у гривневому еквіваленті й дорівнював 1 683 256, 87 грн. За змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Згідно з частиною другою статті 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Постанова Пленуму ВСУ від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» визначає, що якщо за умовами договору сума платежу, що визначена в іноземній валюті, на день виникнення у відповідача грошового зобов`язання перераховується у гривню і в подальшому на день фактичної сплати коштів згідно з таким перерахунком не змінюється, тобто залишається гривневим, то з моменту перерахунку боржник відповідно до частини другої статті 625 ЦК України зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання даного зобов`язання.

З урахуванням наведеного, суд приймає уточнений розрахунок та вважає його обґрунтованим, а позовні вимоги законними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 226, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (01024, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, , pax. № НОМЕР_3 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» м, Київ, МФО 300614) 109 262, 62 грн. - 3 % річних, нарахованих за період з 09.12.2019 по 21.11.2022 року за невиконання грошового зобов`язання та 298 563, 53 грн. інфляційних витрат за період з 09.12.2019 по 23.02.2022 року, а всього - 407 826,15 грн.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» судовий збір у розмірі 6 117, 39 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Суддя Медведик Л.О.