Справа №: 486/106/13- ц Провадження № 2-во/486/7/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волкова О.І. розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, правонаступником якого є Южноукраїнський відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_2 про визнання недійсним прилюдних торгів та свідоцтва про придбання майна,-

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2023 року Миколаївський апеляційний суд повернув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні у цивільній справі № 486/106/13- ц.

20 березня 2023 року постановою Миколаївський апеляційний суд задовольнив частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасував ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 січня 2023 року, якою суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні у цивільній справі № 486/106/13- ц; та направив справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2023 визначено головуючою суддю Волкову О.І. під час перебування її на лікарніному з 22.03.2023 по 04.04.2023.

Ознайомившись з матеріалами справи, суддею Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волковою О.І. заявлено самовідвід.

Мотивами заявленого самовідводу є те, що суддею Волковою О.І. вже було прийняте рішення в цій цивільній справі щодо виправлення описки в рішенні суду за заявою ОСОБА_1 . Суддя своїм рішенням висловила свою правову позицію щодо виправлення описки, відмовивши у задоволені заяви. Незважаючи на те, що рішення суду скасоване апеляційною інстанцією, це не змінює позиції судді щодо прийнятого нею рішення та виключає можливість для повторного розгляду заяви суддею Волковою О.І.

Крім того, це є прямою забороною, відповідно до ст. 37 ЦПК України, в якій зазначено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватись навіть гіпотетичної можливості впливу на Європейський суд іноді визнається достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (рішення у справах «Белілос проти Швейцарії», «Очолан проти Турції»). Європейський суд застерігає, що навіть самі лише сумніви розсудливого спостерігача в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд (рішення у справах «Ферантелі та Сантанжело проти Італії», «Хаусчілдт проти Данії», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мироненко і Мартенко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 ЦПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід (ч. 1 ст. 33 ЦПК України).

Частинами 1-2 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Обставини, викладені в заяві про самовідвід, дійсно можуть викликати сумніви в неупередженості та об`єктивності судді в цій справі, відтак заявлений самовідвід є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановлені судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. П. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Суддя проаналізувала, обдумала, оцінила варіанти, визначила наслідки, розгляду справи під її головуванням, з застосуванням тесту на підзвітність суспільному контролю на незалежний суд і заявила самовідвід з власної ініціативи.

Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, як домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідним для гарантування рівності сторін перед судом (п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 КМ РЄ.

З огляду на те, суддя вважає, що сторони у справі мають право знати, чому справу передано іншому судді, це право допомагає уникнути свавільного перерозподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126 Конституцією Українии ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 36, 39, 40, 41, 259, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заявлений самовідвід судді Волкової Олени Іванівни у цивільній справі № 486/106/13- ц, провадження № 2-во/486/7/2023, за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, правонаступником якого є Южноукраїнський відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_2 про визнання недійсним прилюдних торгів та свідоцтва про придбання майна.

Цивільну справу № 486/106/13- ц, провадження № 2-во/486/7/2023, передати до секретаріату Южноукраїнського міського суду Миколаївської області для проведення її перерозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олена ВОЛКОВА