Справа № 367/862/23
Провадження № 2/367/3254/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Мерзлому Л.В.

при секретарі судових засідань Валюх В.І.,

розглянувши справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини,-

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Згідно позовної заяви, 13 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась спільна дитина - дочка ОСОБА_3 . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15.02.2022 по справі 367/9759/21 шлюб між сторонами було розірвано. Після розлучення малолітня дочка ОСОБА_3 проживала, і на сьогоднішній день постійно проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на утриманні позивача. Позивач вказує про те, що вона, як мати малолітньої доньки, повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про неї, займається її вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям, усвідомлюючи свою особисту відповідальність. Зазначає про те, що батько (відповідач) дитини неодноразово стверджував та стверджує, що дитина повинна проживати з ним. Своїми діями він завдає позивачу та дитині психологічний тиск, маніпулює цим. Позивач не перешкоджала і не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню батька з дитиною. У зв`язку з наведеним, є необхідним визначити місце проживання дитини з позивачем. ОСОБА_1 вказує про те, що має офіційний, регулярний дохід, позитивно характеризуюсь за місцем проживання та за місцем роботи, не перебуває на наркологічному та психіатричному обліках, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась. Має постійне місце проживання, проживає разом з донькою в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором оренди квартири від 15.10.2022 року, яка обладнана всім необхідним для позивача та для дитини. Позивач, як мати сприяє всесторонньому розвитку дитини. Донька веде активний спосіб життя, відвідує дитячий садок, танці та заняття із логопедом. Від народження позивач постійно слідкує за станом здоров`я дитини. Позивач повністю віддає дитині свою любов і турботу, велику увагу приділяє її розвитку. Окрім відвідин дошкільного навчального закладу, позивач з донькою регулярно відвідують індивідуальні заняття з навчання плавання у басейні « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Позивач займається розвитком малолітньої дитини, в позивача з дитиною психологічний контакт, прив?язаність один до одного. Матір забезпечує для дитини дозвілля, купує продукти харчування, одяг, іграшки, оплачує подорожі. Дитина забезпечена усім необхідним для розвитку. Також зазначає про те, що на запит позивача, було проведено індивідуальне психологічне обстеження з дитиною - ОСОБА_3 , що підтверджується копією договору від 31 січня 2022 року, довідкою виданою психологом, ОСОБА_4 від 12.01.2023 року. ОСОБА_1 має постійне місце роботи в ТОВ «Сушия» з 04.09.2020 року та займає посаду старшого менеджера ресторану. Крім того, від батька дитини, позивач отримує щомісяця аліменти на утримання дитини. За період червень-листопад 2022 року середній розмір аліментів на утримання дитини складає 3666 грн.

Таким чином, позивач зазначає про те, що проживання доньки разом з матір`ю відповідає її інтересам. Позивач має можливість забезпечити доньці належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не в змозі. Разом з тим, позивач не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача з донькою і готова зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків, окремого проживання дитини з одним із батьків, не була позбавлення піклування батька та уваги. Враховуючи вищевикладене, вважає, що в інтересах дитини необхідно визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір?ю ОСОБА_1 .

Просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

В судове засідання позивач не з`явилась, до суду подала заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити,

В судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. 07.03.2023 до суду від ОСОБА_2 надходила заява, за змістом якої просить розгляд справи проводити у його відсутність, позов визнає в повному обсязі та просить його задовольнити.

В судове засідання третя особа Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області свого представника не направили. Подали до суду заяву, за змістом якої просять розгляд справи проводити у їх відсутність.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, виходив з наступного.

В ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 13 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 463.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась спільна дитина - дочка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15.02.2022 по справі 367/9759/21 шлюб між сторонами було розірвано.

Після розлучення малолітня дочка ОСОБА_3 проживала, і на сьогоднішній день постійно проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 21.12.2022 за №580 та копією договору оренди квартири від 15.10.2022 року.

Згідно висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області № 270/16 від 21.06.2023, орган опіки та піклування на теперішній час вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до положень ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно ч.2 ст. 161 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «М. С. проти України» суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04).

Аналіз наведених норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків.

Норми міжнародного права та національного законодавства не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини, з огляду на необхідність врахування найкращих інтересів дитини, суди мають встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (постанову Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 712/11527/17).

Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В даному випадку, суд, враховуючи, що під час судового розгляду справи, позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, а також визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 84, 104, 109, 141, 155, 157, 161 Сімейного кодексу України, ст.ст.12, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини, задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланнямhttp://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.В. Мерзлий