Справа № 144/134/22
Провадження № 2/144/51/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2023 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Германа О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пігулі А.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача, адвоката Гавриша Л.І.,

представника відповідача МПП «Гарант», адвоката Клінчикова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик у цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до малого приватного підприємства «Фірма Гарант» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до МПП «Фірма Гарант» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, в якому вказав, що є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,5236 га, кадастровий номер :02:000:0018, що знаходяться на території Пологівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, дану земельну ділянку позивач успадкував після смерті свого діда ОСОБА_2 та 21 квітня 2016 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В грудні 2021 в відділі надання адміністративних послуг Теплицької селищної ради, позивач дізнався, що між ним та МПП «Фірма Гарант» укладено договір оренди належної йому земельної ділянки, який було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.05.2016, номер запису про право оренди земельної ділянки №14794751, державним реєстратором Теплицької районної державної адміністрації Вінницької області Грабовим М.І., згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29883418 від 03.06.2016, але договір ОСОБА_1 не підписував та нікого не уповноважував, волевиявлення щодо укладання договору у нього не було.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, вказав, що не підписував договору землі з МПП «Фірма Гарант», тому просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та скасувати державну реєстрації права оренди земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гавриш Л.І. підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, що зазначені в позовній заяві, вказала, що позивач не підписував договору землі з МПП «Фірма Гарант», тому просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та скасувати державну реєстрації права оренди земельної ділянки.

Представник відповідача МПП «Фірма Гарант», адвокат Клінчиков С.О. позовні вимоги не визнав, вказав що позивачу було відомо про існування договору оренди землі з МПП «Фірма Гарант» з 2016 року, позивач отримував від відповідача орендну плату, тобто у нього було волевиявлення на укладання договору оренди землі.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-22/10831-ПЧ від 13.09.2022 підпис в графі «Орендодавець» договору оренди землі від 10 травня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та МПП «Фірмою «Гарант» в особі директора Нечиталюка Івана Васильовича, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису ОСОБА_1 .

В судовому засіданні судовий експерт Круцюк Л.Ю. підтримала висновок експерта №СЕ-19/102-22/10831-ПЧ від 13.09.2022, вказала, що після надходження ухвали суду про проведення експертизи, ОСОБА_3 призначили проводити експертизу, у зв`язку з тим що експерт ОСОБА_3 пішла у відпустку, то вона була призначена експертом у зв`язку з тим, щоб не пропустити строки проведення експертизи, погоджується з клопотання експерта Побірської О.В. про витребування додаткових зразків підписів ОСОБА_1 , експертизу проводила вона по наданих вільних та експериментальних зразках, які вона перевірила, чи однакові, якщо б виникли сумніви щодо експертизи, це було б вказано в висновку.

Судовий експерт Побірська О.В. в судовому засіданні пояснила, що вона була призначена експертом для проведення почеркознавчої експертизи у справі, однак у зв`язку з тим, що вона пішла у відпустку та тривалий час чекала додаткові матеріали для експертизи, експертом по справі призначили ОСОБА_4 , висновок останньої підтримує, оскільки вона знайома з матеріалами для проведення експертизи.

Заслухавши учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, відзив на позов, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши за сукупністю докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.04.2016 Серії НАІ 416779, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,5236 га, яка розташована на території Пологівської сільської ради Теплицького району та має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з договором оренди землі від 10 травня 2016 року, земельна ділянка 4,5236 га, яка розташована на території Пологівської сільської ради Теплицького району та має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить позивачу, передана в оренду МПП «Фірма Гарант».

Вказаний договір зареєстрований Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.056.2016, номер запису про право оренди земельної ділянки №14794751, державним реєстратором Теплицької районної державної адміністрації Вінницької області Грабовим М.І., згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29883418 від 03.06.2016.

Подаючи позовну заяву, позивач стверджував, що оспорюваний договір оренди землі він не підписував, підпис у ньому вчинено іншою особою, що підтверджується висновком експерта №СЕ-19/102-22/10831-ПЧ від 13.09.2022.

За змістом статті 11 ЦК України - цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України - правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Частиною третьою статті 203 ЦК України - передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Стаття 207 ЦК України - встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» - визначено істотні умови договору оренди землі, відсутність хоча б однієї з них, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони не досягли згоди щодо встановлення істотних умов договору, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 у справі № 6-127цс13, вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судому у постанові від 11.06.2018 у справі № 151/117/17.

Крім того, у іншій постанові Верховного Суду України у справі № 6-162цс13 від 19.02.2014, вказано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі йогопорушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків тощо.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Враховуючи підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві, де позивач наполягає на поверненні йому земельної ділянки, вважаючи, що ця ділянка знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав, зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним його майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Такий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97)).

Позивач звернувся до суду з вимогою усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою, шляхом зобов`язання відповідача повернути її власнику з тих підстав, що не підписував договору оренди землі.

Судом встановлено, що договір оренди землі від 10 травня 2016 року, зареєстрованийд зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Грабовим Максимом Івановичем, 27.05.2016, номер запису про право оренди земельної ділянки: 14794751, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29883418 від 03.06.2016, є неукладеним, оскільки не підписаний позивачем, а тому земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0018, площею 4,5236 га, що належить позивачу, знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності з ч.2 ст.152 ЗК України - власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 16.06.2020 № 145/2047/16-ц, так як позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0018, площею 4,5236 га, а відповідач у фактичному користуванні якого без установлених законом підстав знаходиться вказанаю земельною ділянкою, своїми діями, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушує права позивача, як власника земельної ділянки та створює перешкоди у користуванні позивачем своїм майном, тому порушене право позивача підлягає захисту, що полягає в усуненні перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом зобов`язання відповідача повернути їх власнику та забороні проведення будь-яких робіт на вказаній земельній ділянці.

За змістом частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент реєстрації права оренди) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація права оренди земельної ділянки проводиться державним реєстратором у порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на підставі договору оренди землі та інших документів, які підтверджують набуття права оренди земельної ділянки. Державна реєстрація прав на землю є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення прав власності, користування, зокрема права оренди землі, що супроводжуються внесенням даних про зареєстровані права до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Враховуючи те, що договір оренди спірної земельної ділянки від 10.05.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та МПП «Фірма Гарант», ОСОБА_1 не підписував, тобто він не набрав законної сили, у державного реєстратора були відсутні підстави для прийняття рішення про державну реєстрацію права оренди за МПП «Фірма Гарант» на підставі цього договору, а також внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за малим приватним підприємством «Фірма Гарант» держаним реєстратором Грабовим Максимом Івановичем, 27.05.2016, номер запису про інше речове право №14794751.

З огляду на зазначене, позов в частині скасування державної реєстрації речового права - право оренди земельної ділянки, яка здійснена здійснену на підставі договору оренди землі від 10.05.2016 укладеного між ОСОБА_1 та малим приватним підприємством «Фірма Гарант», яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Грабовим Максимом Івановичем, 27.05.2016, номер запису про право оренди земельної ділянки: 14794751, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29883418 від 03.06.2016, та припинити речове право право оренди земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за малим приватним підприємством «Фірма Гарант» держаним реєстратором Грабовим Максимом Івановичем, 27.05.2016, номер запису про інше речове право №14794751, підлягає задоволенню (з урахуванням положень статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1984 грн. 80 коп. та витрати на проведення судово-почеркознавчої експерти в розмірі 4530 грн. 80 коп., відповідно до ч. ч. 3-7 ст. 139, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до малого приватного підприємства «Фірма Гарант» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 , перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, кадастровий номер :02:000:0018, які чиняться МПП «Фірма Гарант», шляхом зобов`язання малого приватного підприємства «Фірма Гарант» повернути йому земельну ділянку, яка розташована на території Пологівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,5236 га, кадастровий номер :02:000:0018, в користування та розпорядження.

Скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0018, здійснену на підставі договору оренди землі від 10.05.2016 укладеного між ОСОБА_1 та малим приватним підприємством «Фірма Гарант», яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Грабовим Максимом Івановичем, 27.05.2016, номер запису про право оренди земельної ділянки: 14794751, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29883418 від 03.06.2016, та припинити речове право право оренди земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за малим приватним підприємством «Фірма Гарант» держаним реєстратором Грабовим Максимом Івановичем, 27.05.2016, номер запису про інше речове право №14794751.

Стягнути з малого приватного підприємства «Фірма Гарант» на користь ОСОБА_1 , судові витрати по справі в сумі 6515 (шість тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07.04.2023.

Суддя