Справа № 344/4740/23
Провадження № 22-ц/4808/854/23
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Баркова В.М., Луганської В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дитини за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 31 травня 2023 року під головуванням судді Атаманюка Б.М. у м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона 15 грудня 2002 року уклала шлюб з ОСОБА_2 . У шлюбі у них народилось двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Монастириським районним судом Тернопільської області 18 липня 2012 року шлюб розірвано, позивачка повернула собі дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Діти після розірвання шлюбу залишились проживати з батьком, так як вона часто виїздила за кордон, але завжди підтримувала з дітьми близькі стосунки, старалась брати участь у їх утриманні та вихованні. Дочка навчається в ліцеї №16 Івано-Франківської міської ради.

Після кількох суперечок вони врегулювали питання щодо здійснення батьківських прав між ними.

Сторони 31 серпня 2022 року уклали договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини.

Незважаючи на вище згаданий договір ситуація не покращилась, позивачка і надалі вкрай рідко спілкується з дочкою.

Оскільки в Україні триває війна (повномасштабне вторгнення), воєнний стан постійно продовжується, вона подала документи на отримання візи в Канаду яку їй погодили. Вважає, що дочці доцільно виїхати з нею до Канади де вона зможе продовжити навчання.

У зв`язку з цим, вона запропонувала відповідачу передати їй доньку для утримання та виховання, однак батько категорично проти виїзду дитини на навчання за межі України та відмовляється від передачі доньки позивачці.

Просила договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 31 серпня 2022 року посвідчений державним нотаріусом Войташек В.І. розірвати та визначити місце проживання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір`ю ОСОБА_1 .

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 31 травня 2023 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визначення місця проживання дитини передано до Монастириського районного суду Тернопільської області для розгляду за підсудністю.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду.

Зазначає, що виходячи зі змісту ст. 27 ЦПК ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 подавши позовну заяву до Івано-Франківського міського суду визначивши підсудність відповідно місця перебування відповідача та дитини щодо визначення місця якої подана позовна заява.

Вказує, на те що відповідач після розлучення з 2012 року не проживав за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_2 . та працює в м. Івано-Франківську. Зазначене підтверджується доданим до позовної заяви витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме цю квартиру, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Також відповідно до договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 31 серпня 2022 року посвідченого державним нотаріусом Войташек В.І. та визначення місця проживання доньки з батьком ОСОБА_2 дочка ОСОБА_4 проживає/перебуває з батьком за адресою: АДРЕСА_2 .

Суду надано довідку, що ОСОБА_4 дійсно навчається в 7-А класі ліцею № 16 Івано-Франківської міської ради про що було зазначено в позовній заяві.

Зазначає, що суд в своїй ухвалі про передачу справи за підсудністю помилково цитував ч.1 ст.109 ЦПК України у редакції 2017 року, як на ч.1 ст. 27 ЦПК України діючого ЦПК.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для відкриття провадження та розгляду до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що він з своєю дочкою ОСОБА_4 проживають у квартирі АДРЕСА_2 . Зазначена квартира перебуває у його власності. Донька навчається в ліцеї №16 Івано-Франківської міської ради, відвідує секцію дзюдо в Івано-Франківській ДЮСШОР-1.

Вважає, що передача справи для розгляду до Монастириського районного суду Тернопільської області ускладнить йому з дочкою участь у справі у зв`язку із знаходженням цього суду на суттєвій відстані від їхнього місця перебування, а також зумовить додаткові витрати та збільшить судові витрати на добирання до суду адвоката та свідків. Також це ускладнить та збільшить час розгляду справи, так як дитина проживає на території де знаходиться Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, який надаватиме свої висновки про визначення місця проживання дитини.

Просить апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснювався без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 30.08.2017 вбачається, що ОСОБА_2 є власником нерухомого майна - трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Згідно довідки Міністерства освіти і науки України Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради Ліцей №16 Івано-Франківської міської ради від 03.05.2023 №151/01-36 виданої ОСОБА_4 вказано про те, що вона дійсно навчається в Ліцеї №16 Івано-Франківської міської ради в 7-Б класі (а.с. 16).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 187 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, позов про визначення місця проживання дитини має пред`являтися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача, оскільки для розгляду таких позовних вимог цивільним процесуальним законом не передбачено ані альтернативної, ані виключної підсудності.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суд першої інстанції при направленні справи за підсудністю до Монастириського районного суду Тернопільської області зазначив, що ОСОБА_2 проживає на території Монастириського районного суду Тернопільської області та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, суд першої інстанції у відповідності до ч. 1 ст. 27 ЦПК України не врахував вимог цієї норми в діючій редакції ЦПК України, яка визначає можливість звернення з позовом до фізичної особи за зареєстрованим місцем її проживання або перебування.

Матеріалами справи підтверджується місце перебування ОСОБА_2 у належній йому на праві власності квартирі у м.Івано-Франківську. Також встановлено, що у м. Івано-Франківську навчається його дочка ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою Ліцею №16 Івано-Франківської міської ради від 03.05.2023.

Учасником справи є також Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, який територіально наближений до місця перебування відповідача та його дочки, і його висновок щодо суті позову є суттєвою обставиною при розгляді цієї справи.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 31 травня 2023 рокускасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 червня 2023 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.М. Барков В.М. Луганська