Справа № 515/306/23
Провадження № 2/515/549/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача адвоката Дімітренка В.Є.

представника відповідача адвоката Резніченка В.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Оде ської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Оде- ської області

про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2023 року ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката Дімітренка В.Є. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на жи- тловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 31.08.1999 р. її мати ОСОБА_3 вчинила заповіт, яким заповіла все своє майно на її користь. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла, після її смерті якої залишився житловий будинок АДРЕСА_1 . Звер- нувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері, вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини того, що її матір фактично прийняла у спадок вищевказаний будинок після смерті свого чоловіка, тобто її ба- тька, але не оформила спадкові права на спірний житловий будинок. Дійсно, згідно договору купівлі-продажу, власником спірного будинку значиться її батько ОСОБА_4 , який по- мер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її мати після смерті свого чоловіка проживала в даному будинку і фактич- но прийняла його у спадок. Оскільки її мати прийняла фактично у спадок житловий будинок після смерті батька в силу ст.549 ЦК України в редакції 1963 р., то була фактично власни- цею цього будинку і мала право заповідати його. Зважаючи на те, що успадкувати житловий будинок у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.30).

Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому визнав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності (а.с.31).

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготов- чого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того за конних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповіда- чем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд пос- тановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підляга- ють доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обста- вин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазнача- ються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

З копії паспорту НОМЕР_1 та копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4, 6) видно, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Новоселиця Татарбунарського району Оде ської області, її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстра- цію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованих 16.02.2023 р. (а.с.7, 8) підтверджується, що 22.12.1971 р. позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 », а 14.10.1976 р. між нею та ОСОБА_6 був укладений шлюб, після чого ос- тання змінила прізвище на « ОСОБА_7 » .

Як слідує з копії свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.9), 24.08.1985 р. після ук- ладення шлюбу позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Згідно заповіту від 31.08.1999 р., посвідченого секретарем Трапівської сільської ради Та- тарбунарського району Одеської області Ляшан Л.М., ОСОБА_2 є спадкоємцем за запові- том на все на майно, яке належало ОСОБА_3 на день її смерті (а.с.10).

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.11) підтверджується, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новоселиця Татарбунарського району Одеської області.

З копії технічного паспорту, виготовленого Татарбунарським БТІ за станом на 21.02.2023 р. (а. с.13-17), вбачається, що позивачем замовлено технічну документацію на будинок сади- бного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Вартість спірного будинку складає 77387 грн., що видно із звіту про незалежну оціночну вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 , виготовленого ТОВ «Імперіал-777» від 23.02.2023 р. на замовлення ОСОБА_9 (а.с.18-19).

Я слідує з копії договору купівлі-продажу від 29.08.1981 р. (а.с.20-21) ОСОБА_4 (ба тько позивачки) придбав житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.22) підтверджується, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Татарбунари Одеської області.

Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за запо- вітом на житловий будинок після померлої ОСОБА_3 з причини того, що остання прий- няла спадщину, але не оформила свої спадкові права до майна свого чоловіка ОСОБА_4 , що слідує з листа нотаріуса № 13/01-16 від 22.02.2023 року (а.с.23).

В силу ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на пі дставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо циві- льних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існу- вати після набрання ним чинності.

Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час ві дкриття спадщини. Оскільки спадщина у даній справі відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в день смерті спадкодавця ОСОБА_3 , а на той час діяв ЦК УРСР (1963 року), тому зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спа- дкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереження- ми. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст.525 цього Кодексу, а саме моментом ві- дкриття спадщини є де- нь смерті спадкодавця.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спад- щину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня від- криття спадщини.

Згідно розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщи- ну.

В силу ст.550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вс тупив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав ви рішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Верховно- го Суду України № 4 від 24.06.1983 р. (яка діяла на час виникнення спірних правовідно- син).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30. 05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в офо рмленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провад- ження.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику ро- згляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформила спадкові права на спірний будинок. Тому за вказаних обставин позивачка не має можливості отрима- ти свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору.

Отже, за позивачем має бути визнано право власності на зазначений житловий будинок, що залишився після смерті ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.529, 548, 549, 550 ЦК УРСР (в редакції 1963 ро- ку), ст. ст.13, 77-81, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня йо- го про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної си- ли після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного прова дження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного пе- регляду.

Суддя Тимошенко С.В.