У Х В А Л А

11.04.2023 Справа №2-1688/10

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря с/з Медвідь О. А.

учасників справи:

скаржник ОСОБА_1

представника скаржника ОСОБА_2

державний виконавець Баляк О. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту на грошові кошти боржника,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо скасування арешту на грошові кошти боржника.

В обґрунтування скарги зазначив, що на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби у м. Тернопіль Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавчий лист № 2-1688, виданий 31.05.2010 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 03 жовтня 2008 року з ОСОБА_3 на користь АТ «Укрсиббанк».

28 лютого 2019 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 19742216, у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_3 відповідно до актового запису № 1841 від 24 листопада 2018 року.

13 липня 2020 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області виніс ухвалу суду № 2-1688/10 за заявою АТ «Укрсиббанк» про зміну сторони виконавчого провадження його правонаступника та постановив замінити вибулого боржника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 19742216 на її правонаступника спадкоємця ОСОБА_1 .

13 лютого 2023 року згідно з Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 2-1688/10 від 13 липня 2020 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Баляк Оленою Богданівною винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 19742216 вибулого боржника ОСОБА_3 на її правонаступника спадкоємця ОСОБА_1 відповідно на виконання виконавчого листа № 2-1688, виданого 31 травня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в користю АКІБ «Укрсиббанк» - заборгованості за договором кредиту в розмірі 322 320 грн. 79 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ, 1700 грн. судового збору.

13 лютого 2023 року державний виконавець виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Баляк Оленою Богданівною виніс постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , якою наклав арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках банків, зокрема АТ «ОТП БАНК».

Заявник ОСОБА_1 отримує заробітну плату на рахунок № НОМЕР_1 , що відкритий АТ «ОТП БАНК», який є єдиним джерелом доходу.

06 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Баляк О.Б. із заявою про скасування арешту, накладеного в рамках проведення виконавчого провадження № 19742216 на вищевказані рахунки.

Однак, 13 березня 2023 року отримано лист про відмову № 21715 від 13 березня 2023 року на подану заяву ОСОБА_1 про зняття арешту банківського рахунку № НОМЕР_1 державному виконавцеві Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Баляк О.Б., оскільки по рахунку № НОМЕР_1 надходили інші зарахування коштів, які не належать до заробітної плати чи авансу нарахованому працівнику.

У зв`язку з цим, скаржник просить скасувати арешт на грошові кошти боржника, накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13 лютого 2023 року у виконавчому провадженні № 19742216, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий у Акціонерному товаристві «ОТП Банк».

Представник заявника та заявник у судовому засіданні скаргу підтримали з підстав, викладених у ній та просять її задовольнити.

Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судовому засіданні просить відмови у задоволенні скарги. Посилаючись на те, що на банківський рахунок боржника № НОМЕР_1 надходили інші зарахування коштів, які не належать до заробітної плати чи авансу нарахованому працівнику. Крім цього, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, у державного виконавця відсутня можливість винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та скерування її до виконання роботодавцем боржника. Відтак, вважає, що скарга про скасування арешту на грошові кошти боржника є необґрунтованою та не підлягає до задоволення, а тому, в задоволенні скарги про скасування арешту на грошові кошти боржника ОСОБА_1 просить відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що дана скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні з`ясовано, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.05.2010 у справі № 2-1688/09 стягнуто солідарно із ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 322 320,79 грн за кредитним договором № 0 від 03.10.2008, 120 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення, 1700 грн. судового збору.

На виконання виконавчого листа, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 31.05.2010 про солідарне стягнення на користь АКІБ «Укрсиббанк» кредитної заборгованості державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції 14.06.2010 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

28.02.2019 державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п.3 частини першої ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та надіслано виконавчий документ до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.10.2019 № 2-1688/10 визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Шопа Т.Б. в частині винесення постанови від 28.02.2019р. про закінчення виконавчого провадження ВП №19742216 з примусового виконання виконавчого листа №2-1688/10, виданого 31 травня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, скасовано постанову старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Шопа Т.Б. від 28 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження ВП №19742216 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1688/10, виданого 31.05.2010 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, у зв`язку із смертю боржника ОСОБА_3 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі № 2-1688/10 від 13.07.2020 заяву АТ «Укрсиббанк» від 13.12.2019 про заміну сторони у виконавчому провадження його правонаступником задоволено та замінено вибулого боржника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні №19742216 на її правонаступника спадкоємця ОСОБА_1 .

10.02.2021 державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

13.02.2023 на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 2-1688/10 від 13 липня 2020 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Баляк О.Б. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 19742216 вибулого боржника ОСОБА_3 на її правонаступника спадкоємця ОСОБА_1 відповідно на виконання виконавчого листа № 2-1688, виданого 31 травня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в користю АКІБ «Укрсиббанк» - заборгованості за договором кредиту в розмірі 322 320 грн. 79 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ, 1700 грн. судового збору.

13.02.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти боржника, які знаходяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 352 636,15 грн.

06.03.2023 ОСОБА_6 звернувся до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту, накладеного на рахунок в АТ «ОТП БАНК», оскільки він використовується для зарахування заробітної плати.

13.03.2023 за № 21715 Відділом державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано відповідь щодо розгляду заяви ОСОБА_1 , з якої вбачається, що перевіркою доданого до заяви б/н від 06.03.2023 звіт-рахунку за період з 27.10.2022 по 03.03.2023, виданого АТ «ОТП БАНК» 03.03.2023 по рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий на ім`я ОСОБА_1 встановлено, що на даний рахунок надходили інші зарахування коштів, які не належать до заробітної плати чи авансу нарахованому працівнику. Окрім того, повідомили, що на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, у державного виконавця відсутня можливість винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та скерування її до виконання роботодавцем боржника.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Спірні правовідносини виникли з приводу незгоди скаржника з постановою державного виконавця про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на рахунок, на який здійснюється нарахування його заробітної плати.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плату, пенсію як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію також визначається Закону України «Про виконавче провадження» та розділом Х «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції у відповідності до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третя статті 68 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, у відповідності до пунктів 4, 8 та 9 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція) контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою (пункт 4 розділу Х Інструкції), а за кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою встановленою у додатку 9 до Інструкції). Звіт про здійснені відрахування та виплати долучається до матеріалів виконавчого провадження. Зазначений додаток № 9 передбачає період звіту, розмір нарахованої заробітної плати, розмір утриманих податків та інших обов`язкових платежів, відсоток стягнення та утриману суму на погашення боргу за виконавчим провадженням.

Таким чином, законодавство покладає зобов`язання з контролю за виконанням стягнення з доходів боржника як на підприємство, установу, організацію, фізичну особу-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, та зобов`язано направляти виконавцю щомісячні звіти про відрахування з таких доходів, так і на виконавця, який здійснює контроль шляхом отримання таких звітів та їх перевірки з точки зору правильності нарахувань та розміру стягнення. Саме такий звіт надає виконавцю можливість контролю за сумами заробітної плати, пенсії, які нараховані боржнику за місцем отримання доходів та сумами стягнення, які здійснюються з цього доходу.

Відповідно частин першої та другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

При цьому, передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку з накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Одночасно слід звернути увагу, що наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе.

Враховуючи вищевикладене, у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою (стипендією, пенсією тощо) боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який наразі було продовжено до 20 травня 2023 року.

При цьому, на підставі пункту 10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, зокрема, припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Частиною 2 і 3 статті 451 ЦПК України зазначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи те, що рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), був відкритий у Акціонерному товаристві «ОТП Банк», для зарахування заробітної плати ОСОБА_1 та державний виконавець не з`ясував статус коштів, які знаходились на зазначеному рахунку, а тому суд дійшов висновку, про задоволення скарги заявника та скасування постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13 лютого 2023 року у виконавчому провадженні № 19742216, в частині накладення арешту на кошти боржника, ОСОБА_1 , що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), який відкритий у Акціонерному Товаристві «ОТП Банк», для зарахування заробітної плати.

На підставі наведеного, керуючись ст. 260, 261, 352-354, 450-452 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту на грошові кошти боржника.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13 лютого 2023 року у виконавчому провадженні № 19742216 в частині накладення арешту на кошти боржника, ОСОБА_1 , що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), який відкритий у Акціонерному товаристві «ОТП Банк», для зарахування заробітної плати.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 12 квітня 2023 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко