Справа №:755/8444/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Сич В.С.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», ОСОБА_2 за участю третіх осіб Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду із позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», ОСОБА_2 за участю третіх осіб Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , який 31 жовтня 1995 року було розірвано. 12 жовтня 1977 року на підставі рішення виконкому Дарницької Ради видано ордер ОСОБА_2 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на сім`ю з трьох чоловік: ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_6 . Згідно технічного паспорту квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , складається з двох кімнат: перша кімната площею 14,0 кв.м, друга кімната площею 14,6кв.м, кухні площею 7,4 кв.м, ванної кімнати площею 1,9 кв.м, вбиральні площею 0,8 кв.м, коридору площею 1,1 кв.м та 6,1 кв.м, балкону площею 10,2 кв.м. Згідно довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 26 квітня 2021 року квартира АДРЕСА_1 має наступні технічні показники: .загальна площа 56,1 кв. м, житлова площа 28,6 кв.м, кількість житлових кімнат -2 . Крім того, загальна площа квартири становить 56,01 кв.м що раніше не було зазначено, що не є самочинним. Житлова площа зменшилася на 1 кв.м за рахунок влаштування в житловому приміщенні легкої перегородки, без втручання в огороджувальні та несучі конструкції, що не є самочинним. Самочинних перепланувань не виявлено. Між сторонами склався порядок користування житловим приміщенням, а саме, користування позивачем та її онучкою житловою кімнатою площею, 14,0 кв.м, а відповідачем - 14,6 кв.м, інші приміщення перебувають у спільному користуванні. Відповідач після розірвання шлюбу, а особливо після повторного одруження постійно створював позивачу перешкоди у користуванні житловим приміщенням, поводив себе дуже агресивно, квитанцій на оплату житлово-комунальних послуг не надавав. У зв`язку з чим просить зобов`язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» змінити раніше укладений з ОСОБА_2 договір найму щодо жилого приміщення, а саме, квартири АДРЕСА_1 шляхом укладання окремого договору найму з ОСОБА_4 разом з онучкою ОСОБА_7 на ізольовану квартиру площею 14,0 кв.м.

Під час підготовчого судового засідання позивач подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить зобов`язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» змінити раніше укладений з ОСОБА_2 договір найму щодо жилого приміщення, а саме, квартири АДРЕСА_1 шляхом укладання окремого договору найму з ОСОБА_4 на ізольовану квартиру площею 14,0 кв.м.

28 травня 2021 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну договору найму житлового приміщення залишено без руху.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

02 липня 2021 року ухвалою суду у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовлено повністю.

19 липня 2021 року ухвалою суду у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

23 липня 2021 року ухвалою суду у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про витребування у Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» належним чином завірену інформацію: щодо закріплення за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на праві господарського відання об`єктів житлового та нежитлового фонду територіальної громади м. Києва, а саме, будинку АДРЕСА_3 ; щодо передачі та перебування на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на праві господарського відання об`єктів житлового та нежитлового фонду територіальної громади м. Києва, а саме, будинку АДРЕСА_3 ; щодо повноважень Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на укладання, зміну, припинення договорів найму об`єктів житлового та нежитлового фонду територіальної громади м. Києва, а саме, будинку АДРЕСА_3 ; щодо існуючого на даний час укладеного договору найму з відповідальним квартиронаймачем кв. АДРЕСА_4 ; належним чином завірених статутних документів Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та інших реєстраційних документів, витягів з ЄДРПОУ, що підтверджують відповідну реєстрацію підприємства та регламентує його господарську діяльність, відмовлено.

27 липня 2021 року ухвалою суду у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про прийняття зустрічної позовної заяви до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_7 за участю третіх осіб Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням відмовлено: зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_7 за участю третіх осіб Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням повернуто заявнику.

17 серпня 2021 року ухвалою суду у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про виклик експерта ОСОБА_8 для надання пояснень та відповідей на питання відмовлено.

19 жовтня 2021 року постановою Київського апеляційного суду ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 липня 2021 року скасовано повністю, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та справу за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_7 за участю третіх осіб Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

01 листопада 2021 року ухвалою суду постановлено прийняти до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», ОСОБА_2 за участю третіх осіб Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про зміну договору найму житлового приміщення, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_7 за участю третіх осіб Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, об`єднавши їх в одне провадження. Перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

08 грудня 2021 року ухвалою суду постановлено визнати заявлений відповідачем ОСОБА_2 відвід головуючому судді необґрунтованим. У задоволенні заявленого клопотання відповідача ОСОБА_2 про відвід та самовідвід судді відмовити. Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Крім того, 08 грудня 2021 року ухвалою суду зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», ОСОБА_2 за участю третіх осіб Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про зміну договору найму житлового приміщення, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_7 за участю третіх осіб Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 755/1139/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , який діє в своїх та інтересах малолітнього ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , який діє в своїх та інтересах малолітньої ОСОБА_10 , за участю третіх осіб Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

01 серпня 2022 року ухвалою суду відновлено провадження по справі.

25 серпня 2022 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_7 за участю третіх осіб Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням залишено без розгляду.

Крім того, 25 серпня 2022 року протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

26 жовтня 2022 року ухвалою суду у задоволенні заяви представника позивача - ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовлено повністю.

05 квітня 2023 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснювала ОСОБА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги з підстав, вказаних у позові. Додатково пояснила, що кімнати є ізольованими, що підтверджується роз`ясненнями спеціаліста Центру нерухомості та оцінки «Актив Інвест», тому можливе укладення окремих договір найму щодо жилого приміщення.

Відповідач ОСОБА_2 не визнав позовні вимоги. Пояснив, що він є наймачем спірної квартири, переобладнання суміжних кімнат в окремі ізольовані зроблено ним самостійно з демонтуванням несучої стіни та встановленням некапітальної перегородки.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтримав пояснення відповідача. Додатково пояснив, що з питанням укладення окремих договір найму до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» позивач не зверталася, а зверталася з питанням розподілу особових рахунків. Між сторонами не визначений порядок користування спірною квартирою. Відсутні також підстави, передбачені положеннями ст.ст.103,104 Житлового кодексу України, щодо зміни договору найму житлового приміщення.

Представник відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , який 31 жовтня 1995 року було розірвано (а.с. 6, том 1).

12 жовтня 1977 року на підставі рішення виконкому Дарницької Ради видано ордер ОСОБА_2 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на сім`ю з трьох чоловік: ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_6 (а.с. 7, том 1).

Згідно технічного паспорту квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , складається з двох кімнат: перша кімната площею 14,0 кв.м, друга кімната площею 14,6 кв.м, кухні площею 7,4 кв.м, ванної кімнати площею 1,9 кв.м, вбиральні площею 0,8 кв.м, коридору площею 1,1 кв.м та 6,1 кв.м, балкону площею 10,2 кв.м (а.с. 8-9, том 1).

Згідно довідки Приватного підприємства «Актив Інвест» про показники об`єкта нерухомого майна від 26 квітня 2021 року квартира АДРЕСА_1 має наступні технічні показники: .загальна площа 56,1 кв. м, житлова площа 28,6 кв.м, кількість житлових кімнат -2. Крім того, загальна площа квартири становить 56,01 кв.м що раніше не було зазначено, що не є самочинним. Житлова площа зменшилася на 1 кв.м за рахунок влаштування в житловому приміщенні легкої перегородки, без втручання в огороджувальні та несучі конструкції, що не є самочинним. Самочинних перепланувань не виявлено (а.с. 10, том 1).

20 червня 2019 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , який діє в своїх та інтересах малолітнього ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , який діє в своїх та інтересах малолітньої ОСОБА_10 , треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задоволено частково: визнати ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_5 . В решті позову - відмовити (а.с 22-24, том 1).

30 листопада 2022 року постановою Верховного суду постанову Київського апеляційного суду від 29 червня 2022 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 587,33 грн скасовано. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, залишити в силі (а.с. 231 зв.-237, том 2).

Згідно інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи від 04 січня 2023 року позивач зареєстрована у спірній квартирі з 27 жовтня 1997 року по теперішній час (а.с. 231, том 2).

22 вересня 2020 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на заяву позивача від 17 вересня 2020 року щодо розподілу особових рахунків у житловому приміщенні повідомило, що п. 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45) встановлено, що у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється шляхом примусового розподілу особових рахунків у судовому поряду. Разом із тим, вирішити питання про поділ особових рахунків можливо лише у випадку визначення за рішенням суду конкретної житлової площі, якою користується кожна із осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім`я, та визначення площі приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні (а.с. 20, том 1).

Згідно роз`яснення спеціаліста Центру нерухомості та оцінки «Актив Інвест» від 03 квітня 2023 року при обстеженні квартири АДРЕСА_1 встановлено, що відповідно до поверхового плану будинку вказана квартира складалася з 2-кімнат - ізольованої кімнати площею 15,6 кв.м та суміжної кімнати площею 15,1 кв.м. Наймачем квартири у суміжній кімналті площею 15,1 кв.м було встановлено легку перегородку, без втручання в огороджувальні та несучі конструкції, внаслідок чого утворився коридор площею 1,1 кв.м, з якого здійснюється вхід до 2 ізольованих кімнат однієї площею 14,6 кв.м та другої утвореної внаслідок зміни планування кімнати площею 14,0 кв.м. Кімнати площами 14,6 кв.м та 14,0 кв.м. є ізольованими, вхід до них здійснюється з коридору (а.с. 9 зв. -10, том 3).

Позивач просить зобов`язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» змінити раніше укладений з ОСОБА_2 договір найму щодо жилого приміщення, а саме, квартири АДРЕСА_1 шляхом укладання окремого договору найму з ОСОБА_4 на ізольовану квартиру площею 14,0 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між сторонами існує усталений порядок користування спірним житловим приміщенням та відсутня згода щодо утримання житла, підтримання його належного технічного та санітарного стану.

На підтвердження позивачем надано копію листа відповідачу від 09 липня 2020 року щодо встановлення порядку користування житлом та розподілу витрат на його утримання (а.с. 11, 12, том 1), копію заяви ОСОБА_2 від 04 листопада 2010 року (а.с. 13, том 1), копію листа відповідачу від 02 березня 2021 року щодо необхідності здійснення повірки приладів обліку холодної та гарячої води (а.с. 14, том 1), копію листа відповідачу від 02 вересня 2020 року щодо необхідності проведення ремонтних робіт та приведення приміщення квартири до належного санітарно-технічного стану (а.с. 15, том 1), копію звернення ОСОБА_2 від 29 червня 2016 року щодо наявності заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с. 16, том 1).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач ОСОБА_2 скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого позовні вимоги не визнав повністю, оскільки задоволення позовних вимог призведе до порушення житлових прав зареєстрованих на цей час у спірному житловому приміщенні осіб, зокрема, позивача та малолітньої дитини - ОСОБА_7 , та призведе до штучного зменшення розміру їх жилої площі від встановлених норм для надання одній особі, що виключає можливість бути самостійним предметом договору найму та створить необхідність постановки цих осіб на облік, як таких, що потребують поліпшення житлових умов (а.с. 114-117, том 1).

На підтвердження відзиву відповідач надав суду копію звернення про необхідність прибуття для складання спільного акту про можливість вільного входження та користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 118-119, 120, 121, том 1), спільний акт від 10 березня 2020 року про можливість вільного входження та користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 112-113, 114, том 1), копію звернення відповідача щодо необхідності погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с. 125-126, 127, 128, том 1).

Крім того, відповідач ОСОБА_2 подав до суду додаткові письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що позивач не зверталася до нього, як до співнаймача спірного житлового приміщення про надання згоди на укладення нею з наймодавцем окремого договору найму спірного житлового приміщення. Крім того, позивач і не отримувала від Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» відмови в укладенні з нею окремого договору найму у спірному житловому приміщенні. Також, питання порядку користування спірним житловим приміщенням між позивачем та відповідачем до цього часу не вирішено, що не дає можливості вирішити питання про укладання позивачем окремого договору найму у спірному житловому приміщенні (а.с. 149-151, том 1).

Представник позивача скористалася своїм правом подачі відповіді на відзив, відповідно до якої зазначила, що відповідач самостійно визначає розмір заборгованості за житлово-комунальні послуги без будь-яких пояснень та розрахунків. Крім того, відповідач визнає ту обставину, що між сторонами склався порядок користування житловим, який буз зазначений позивачем у позові, а саме, користування позивачем та її онучкою житловою кімнатою площею, 14,0 кв.м, а відповідачем - 14,6 кв.м, інші приміщення перебувають у спільному користуванні. Таким чином, не можливо вважати відсутністю предмету спору існування фактичного порядку користування житлом та самостійне визначення відповідачем розміру заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с.153-155, том 1).

Відповідач ОСОБА_2 скористався своїм правом подачі письмових заперечень на відповідь на відзив, відповідно до яких зазначив, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом між сторонами відсутня домовленість щодо порядку користування житловим приміщенням. Оскільки між позивачем та відповідачем, як наймачами спірного житлового приміщення ні у добровільному ні в судовому порядку не визначено порядок користування спірним житловим приміщенням, житлова площа не розподілена та не видалена в натурі, відсутні підстави для розподілу оплати за надані житлово-комунальні послуги до фактично займаної сторонами житлової площі спірного житлового приміщення (а.с. 175-180, том 1).

Представник відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого позовні вимоги не визнав повністю, оскільки договір найму житлового приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім`ї та наймодавця.

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» відмовило позивачу у зміні договору найму та відкритті особового рахунку на ім`я позивача у зв`язку з відсутністю згоди з боку наймача квартири ОСОБА_2 (а.с. 193-195, том 1).

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації не скористався своїм правом подачі письмових пояснень щодо позову в строк, встановлений судом.

Третя особа ОСОБА_5 не скористався своїм правом подачі письмових пояснень щодо позову в строк, встановлений судом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визнає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити(реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнання права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ст. 9 ЖК Української РСР).

Відповідно до частин першої та другої статті 61, статей 64 та 65 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.

Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

За змістом статті 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки зі згоди наймача, членів його сім`ї та наймодавця. Але досягнута домовленість між наймачем, членами його сім`ї та наймодавцем з приводу зміни договору найму житлового приміщення сама по собі правових наслідків не має, доки вона не знайде свого офіційного закріплення у рішенні відповідного органу, до компетенції якого належить вирішення таких питань. Та тільки після рішення відповідного органу зміни до договору найму житлового приміщення набирають юридичної сили.

Член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу (ст. 104 ЖК України).

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Згідно п. 10, 13 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). Спори, що виникають під час користування приміщеннями житлових будинків, розв`язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку".

Судом встановлено, що відповідач є наймачем спірної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка складає з двох кімнат площами 14,6 кв.м та 14,0 кв.м.

Позивач зверталася до відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та отримала письмову відповідь, що вирішити питання про поділ особових рахунків можливо лише у випадку визначення за рішенням суду конкретної житлової площі, якою користується кожна із осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім`я, та визначення площі приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні.

Відповідач заперечував проти зміни договору найму, зазначив, що на момент звернення позивача до суду між сторонами відсутня домовленість щодо порядку користування житловим приміщенням. Оскільки ні у добровільному ні в судовому порядку не визначено порядок користування спірним житловим приміщенням, житлова площа не розподілена.

Подаючи до суду заяву про зменшення позовних вимог, позивач не ставила питання про встановлення порядку користування житловим приміщенням.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

З урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, який зводиться до права осіб цивільних правовідносин вільно розпоряджатися своїми матеріальними правами та процесуальними засобами їх здійснення, суд розглядає спір в межах заявлених позовних вимог.

Твердження представника відповідача, щодо ненадання позивачем доказів звернення до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» із заявою про зміну договору найму та вмотивованої відмови, спростовуються висновком Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі №686/15695/15-ц, відповідно до якого відсутність вмотивованої відмови виконавчого органу місцевого самоврядування, в контексті положень статті 106 ЖК Української РСР, не позбавляє права особи звернутися за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права до суду, та не є підставою для залишення позову без задоволення.

За встановлених обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», ОСОБА_2 за участю третіх осіб Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення повністю.

Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 47, 129 Конституції України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 9, 61, 64, 65, 103, 104, 106 ЖК України, Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», ОСОБА_2 за участю третіх осіб Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 про зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 квітня 2023 року.

Суддя Н.Є.Арапіна