ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5430/23 Справа № 204/1048/23 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду із позовом до ПрАТ Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, якою просив стягнути з відповідача на його користь в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання суму грошових коштів у розмірі 245 000 грн.

Позов мотивовано тим, що позивач перебував із відповідачем у трудових відносинах з 06.02.1990 року, працюючи електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті. 31.08.2021 року позивач був звільнений. За час роботи на підприємстві позивач набув хронічних професійних захворювань таких як: хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язові-тонічним та больовим синдромами; пневмоконіоз (q/q; 2/1; pi), ЛН І-ІІ ст. (один-два) ст.

За актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання встановлено, що раніше у позивача не було хронічних захворювань, воно виникло у зв`язку із тривалим періодом роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів важкості праці та пилу фібро генної дії. Позивачу первинно безстроково встановлено третю групу інвалідності за професійним захворюванням та протипоказана важка фізична праця, а також первинно та безстроково встановлено 65% втрати працездатності та зазначено потребу у медикаментозному лікуванні.

Так, позивач зазначає, що у зв`язку з вказаним професійним захворюванням порушено його нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно відчуває фізичний біль. Тривалий процес лікування позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання позивач постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. На теперішній час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого завдає йому душевного болю та страждань. Позивач має постійні скарги на своє здоров`я, а саме на виражені болі у поперековому відділу хребта з іррадіацією в ноги, більше в праву, значно обмежуючих рухи та ходу, оніміння по задньо-зовнішньої поверхні правої гомілки та стопі, слабкість в ногах, переважно в правій стопі, порушення сну із-за болів, періодичний кашель у ранковий час, сухість у ротовій порожнині, періодичний головний біль пов`язаний з підвищенням тиску. Відповідач мав створити позивачу та іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого ушкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливими.

Вважає, що позивачу спричинено моральну шкоду у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача хронічного професійного захворювання. При визначені розміру моральної шкоди позивач оцінює глибину, характер та тривалість душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, втрату 65% професійної працездатності, безстрокове призначення третьої групи інвалідності, характер професійних захворювань та їх наслідки для здоров`я. Керуючись принципом розумності, виваженості та справедливості ступінь моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 245 000 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з ПрАТ Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн., з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що виходячи з засад розумності, справедливості та об`єктивності суд вважав, що розмір завданої позивачу моральної шкоди пред`явлений до стягнення є завищеним. На переконання суду, з врахуванням критерію справедливості відшкодування з відповідача Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь позивача ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 100 000 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ Шахтоуправління «Покровське» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити, збільшивши розмір моральної шкоди з 100 000 грн. до 245 000 грн, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ПрАТ Шахтоуправління «Покровське» необхідно залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року підлягають розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначні.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем Приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське» (попередні найменування: ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна № 1», ВАТ «Шахтоуправління «Покровське», Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське») у період з 06.02.1990 року по 31.08.2021 року, наказом №1913вк від 03.09.2021 року він був звільнений з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», за п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я, що підтверджується відомостями з трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с.8-10).

Отже, позивач працював на підприємстві відповідача майже 31 рік.

Як зазначено в Акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 20 травня 2022 року, затвердженому 23 травня 2022 року начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, позивачу ОСОБА_1 було встановлено професійне захворювання: хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами; пневмоконіоз (q/q; 2/1; pi), ЛН І-ІІ ст. (один-два) ст. Захворювання професійні, встановлені вперше. Професійне захворювання у ОСОБА_1 виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи на підприємствах вугільної промисловості, підпадав дії шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу, рівні та концентрації яких перевищували допустимі (а.с.11-12).

З Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №781792 від 22.08.2022 року (а.с.13), вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: первинно, всього 65% по сукупності профзахворювань, з 22.08.2022 року безстроково, потреба у медичній та соціальній допомозі медикаментозне лікування по профзахворюваннях та санкурлікування по профрадикулопатії, підстава Акт огляду МСЕК №819. З вказаної довідки також вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності професійне захворювання.

Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування, що підтверджується епікризом №303 (а.с.14) та епікризом від 01 серпня 2022 року (а.с.15).

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3175/436, позивач має скарги на виражені болі у поперековому відділі хребта з іррадіацією в ноги, більше в праву, значно обмежуючих рухи та ходу, оніміння по задньо-зовнішньої поверхні правої гомілки та стопі, слабкість в ногах, переважно в правій стопі, порушення сну із-за болів, періодичний кашель у ранковий час, сухість у ротовій порожнині, періодичний головний біль пов`язаний з підвищенням тиску (а.с.16-17).

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що виходячи із засад розумності, справедливості та об`єктивності суд вважав, що розмір завданої позивачу моральної шкоди пред`явлений до стягнення є завищеним. На переконання суду, з врахуванням критерію справедливості відшкодування з відповідача Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь позивача ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 100 000 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком суду, щодо обов`язку відповідача відшкодувати позивачу моральну шкоду спричинену втратою здоров`я на виробництві, вважає його законним і обґрунтованим.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 173 КЗпП України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першою ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України в «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№ 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 20 травня 2022 року, затвердженому 23 травня 2022 року начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці професійне захворювання у Губанова М.І. виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи на підприємствах вугільної промисловості, підпадав дії шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу, рівні та концентрації яких перевищували допустимі.

Отже, роботодавець ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» під час роботи позивача допустив перевищення гранично допустимого рівня концентрації небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та важкої праці, що є порушенням ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому душевних страждань, виникло з вини відповідача, яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

Стаття 4 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується , зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача про те, що розмір стягнутої судом моральної шкоди з відповідача необґрунтований та заниженим. Так, при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд не в повній мірі врахував роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характер отриманого ним професійного захворювання, тривалість роботи на підприємстві відповідача за професією, в умовах впливу шкідливих факторів, відсоток втрати професійної працездатності в розмірі 65%, який встановлено безстроково. Самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни в його житті є незворотними, що завдає позивачу душевного болю та страждань, вважає що визначений судом першої інстанції розмір компенсації моральної шкоди слід змінити та збільшити зі 100 000 грн. до 130 000 грн., що відповідно положення п.п.1,3 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Шахтоуправління «Покровське» про те, що вина відповідача в настанні у позивача професійного захворювання жодним документом не встановлена та не визнана, в Акті розслідування причин виникнення у позивача професійного захворювання конкретних посадових осіб, відповідальних за виникнення професійного захворювання, не зазначено, а моральна шкода відшкодовується особою лише за наявності її вини, колегія суддів не бере до уваги з вищенаведених підстав.

Доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Шахтоуправління «Покровське» не спростовують правильність правових висновків суду, зводяться до переоцінки доказів та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

А отже, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Шахтоуправління «Покровське» слід залишити без задоволення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року змінити в частині розміру належної до стягнення з ПрАТ Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, збільшивши суму відшкодування зі 100 000 грн. до 130 000 грн. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Шахтоуправління «Покровське» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року - змінити в частині розміру належної до стягнення з Приватного акціонерного товариства Шахтоуправління «Покровське» на ОСОБА_3 моральної шкоди, збільшивши суму відшкодування зі 100 000 грн. до - 130 000 грн. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко