ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 761/3530/23
провадження № 2/753/4143/23
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

"11" квітня 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Каліушко Ф.А, вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вказана позовна заява подана через «Електронний суд».

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до нього, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно частини 7 статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем на виконання вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України не надано доказів надсилання позовної заяви та доданих до неї копій усіх документів відповідачу.

Так, позивачем долучено до матеріалів справи копію листа Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про направлення останнім листа на адресу Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації щодо зняття з реєстрації місця проживання громадянина Російської ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за посвідкою на тимчасове проживання в Україні, так як термін дії такої посвідки закінчився.

Однак, суд зазначає, що у відповідності до вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України позивач зобов`язаний надати докази надсилання позовної заяви та доданих до неї копій усіх документів на останню відому адресу місця проживання відповідача.

Окрім того, за приписом ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, як встановлено судом, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату позивачем судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оплата судового збору за подання до суду позовної заяви здійснюється у розмірах визначених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 якого, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 073,60 грн.). А за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 073,60 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13 420,00 грн.).

Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з немайновою вимогою про розірвання шлюбу, при цьому судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. нею не сплачено.

Вищенаведені недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява не може бути прийнята до провадження і позивачу необхідно надати строк для усунення зазначених недоліків, а саме шляхом направлення до Дарницького районного суду м. Києва доказ надсилання листом з описом вкладення на останню відому адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї копій усіх документів, а також документу, що підтверджує сплату нею судового збору відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема у розмірі 1 073,60 грн.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись стст. 43, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, надавши позивачу строк у п`ять днів з дня отримання нею копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.