Провадження № 2/229/1744/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 р. м. Дружківка, Донецької області

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Худіна О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 755/13250/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

встановив:

29.06.2023 року до Дружківського міського суду Донецької області з Київського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи № 755/13250/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Позивач ОСОБА_1 у грудня 2022 року звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 в якому просив стягнути з ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 117300 гривень, моральну шкоду у розмірі 50000 гривень та судові витрати.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 грудня 2022 року справу передано на розгляд до Дружківського міського суду Донецької області за підсудністю.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 грудня 2022 року залишено без змін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2023 року, матеріали цивільної справи передано у провадження судді Дружківського міського суду Донецької області Худіної О.О.

До матеріалів цивільної справи додана заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, згідно якої він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі банківські рахунки, які належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зокрема, але не виключно накладення арешту на банківський рахунок НОМЕР_2 , відкритому у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з карткою НОМЕР_3 до набрання законної сили рішення у справі за вказаним позовом.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову вказав, що до Дніпровського районного суду м. Києва була подана позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. Враховуючи той факт, що предметом даного позову є стягнення позивачем безпідставно наб3утих грошових коштів з відповідача, оскільки між сторонами не укладалось жодного договору та/або інших документів і ніяких послуг/товарів також не надавалось і такі кошти були привласнені шляхом обману, то є нагальна необхідність у забезпеченні даного позову шляхом накладення арешту на всі банківські рахунки відповідача до набрання законної сили рішення у даній справі.

Ціллю накладення такого арешту на майно відповідача є уникнення неможливості виконання рішення суду при задоволенні даного позову, а саме, після того як відповідач дізнається про розгляд даного спору у суді, він може зняти всі свої кошти з усіх банківських рахунків та їх закрити, що унеможливить виконання рішення суду у майбутньому. Посилаючись на ст.ст. 149,150 ЦПК України, вказує, що арешт банківських рахунків відповідача гарантує виконання судового рішення при задоволенні позовних вимог, а саме стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про те, що запропонований вид забезпечення позову, шляхом накладення арешту на усі існуючи рахунки, відкриті на ім`я відповідача у банківських установах, є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

За обставинами справи, суд також враховує інтереси не лише позивача, а й сторін та інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.150- 153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 755/13250/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Суддя О.О.Худіна