03.07.2023 Справа № 363/812/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю:

секретаря судового засідання - Бобрової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді заяву представника позивача, адвоката Кар`єра Андрія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

встановив:

Рішенням Вишгородського районного суду від 22.06.2023 року позов задоволено. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині кожному на квартиру АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 12 760,49 грн.

27.06.2023року адвокат Кар`єва А.А. направив до суду заяву щодо вирішення питання про судові витрати, а саме стягнення на користь позивача ОСОБА_1 судових витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500,00 грн.

Суд розглядає питання про ухвалення додаткового рішення без виклику сторін у відповідності до статті 270 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України, встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою

05.11.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір про надання правової допомоги.

24.02.2023 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду № 5 до договору про надання правової допомоги № 05/11-2021 від 05.11.2021,

Пунктом 1.2. додаткової угоди сторони визначили, що в порядку та на умовах визначеним договором, адвокат виконує доручення клієнта про надання правової допомоги щодо звернення до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна.

Відповідно до п. 4.4. додаткової угоди, сторони погодили, що за надання правової допомоги в обсязі, передбаченого п. 2.1. цією додатковою угодою, клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар у розмірі, що становить 5 500,00грн. - оплата за правничі послуги.

Згідно до копії платіжних інструкцій № P24АD5371 від 22.06.2023 року на суму 2 000,00грн., № P24AD1087 від 03.05.2023 року на суму 1 500,00грн. та № P24AD9684 від 03.05.2023 року на суму 2 000,00грн., ОСОБА_4 перерахувала кошти ОСОБА_3 за правничу допомогу.

Отже, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 5 500,00 грн. підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 176, 265, 270 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Ухвалити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500,00 грн.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцяти денний строк з дня проголошення додаткового рішення суду апеляційної скарги.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Д. Рудюк