Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/8654/22
У Х В А Л А

іменем України

10.04.2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О.І.,

за участю секретаря Сокур О. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк» про стягнення компенсації за затримку у виплаті заробітної плати, розрахунку при звільненні, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк» про стягнення компенсації за затримку у виплаті заробітної плати, розрахунку при звільненні, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 14 лютого 2023 року було задоволено клопотання представника позивача адвоката Циби Дмитрія Михайловича та витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк» довідку-розрахунок по нарахуванню та виплаті заробітної плати ОСОБА_1 , розрахунок компенсації за невикористану відпустку (задля уточнення розміру позовних вимог), а також довідку про середньоденну заробітну плату та довідку про середньомісячну заробітну плату. Одночасно, в судовому засіданні було оголошено перерву до 14 год. 00 хв. 15 березня 2023 року.

14 лютого 2023 року копія зазначеної ухвали суду була направлена на адресу місцезнаходження відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк»: вул. Вокзальна буд. 22-А, м. Біла Церква, Київської області, 09100.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк», копію ухвали суду про витребування доказів отримав 28 лютого 2023 року, що підтверджується особистим підписом уповноваженої особи «Іванюк» в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Станом на 15 березня 2023 року, ухвала суду про витребування доказів виконана не була, витребувані судом документи на адресу суду не надходили, у зв`язку з чим по справі було оголошено перерву до 10 квітня 2023 року о 12 год. 30 хв.

16 березня 2023 року на адресу відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк» судом було направлено лист, в якому останньому роз`яснено, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосує заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

Згідно отриманого судом поштового повідомлення, вбачається, що відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк» зазначений лист отримав 27 березня 2023 року, що підтверджується особистим підписом уповноваженої особи «Мацкевич» в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Станом на 10 квітня 2023 року, ухвала суду від 14 лютого 2023 року товариством з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк» не виконана, витребувані докази не надано, внаслідок чого судове засідання знову було відкладено до 12 год. 30 хв. 22 травня 2023 року, що призводить до порушення вимог законодавства щодо розумних строків розгляду цивільної справи.

Згідно з ст. ст. 43, 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зокрема, відповідно п.2 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Згідно з ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п. 5 ч.1ст.144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Згідно ч. 2 ст. 148 ЦПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Інші види процесуально примусу у разі невиконання процесуальних обов`язків не застосовуються (ст. 145-147 ЦПК України).

Окрім того, суд звертає увагу на усталену практику Європейського суду з прав людини, якою констатується недопустимість порушення принципу рівності учасників процесу.

Цей принцип був неодноразово застосований ЄСПЛ у тому числі й у справах щодо України. Так, у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine, заява № 7460/03, рішення від 15 травня 2008 р.) суд нагадує, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Аналогічна позиція викладена також у рішенні ЄСПЛ у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів», у якому зазначено, що умова «рівності сторін» у розумінні «справедливого балансу» між сторонами передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Відповідно дост.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684,00 гривні.

З огляду на вищевикладене, заслухавши позивача та його представника, які просили застосувати до відповідача заходи процесульного примусу, суд дійшов висновку, що за ухилення від вчинення дій, покладених ухвалою суду від 14 лютого 2023 року, неповідомлення суду про неможливість подати докази витребувані судом та неподання таких доказів без поважних причин, до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк» необхідно застосувати заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 5368,00 грн.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 144 ЦПК України застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 ст. 148 ЦПК України передбачено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

У відповідності до ч. 6 ст. 148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обовязків.

Керуючись ст.ст.143,144,148,260,261,353 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати заходи процесуального примусу до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк» штраф у розмірі 5368,00 грн. у дохід державного бюджету.

Застосування заходу процесуального примусу у виді штрафу відповідно до ч. 2 ст.144 ЦПК України не звільняє товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк» від обов`язку надати витребувані судом докази.

Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк», що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуального обов`язку, суд відповідно до ч. 2 ст. 148 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин, може стягти з них у дохід державного бюджету штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Боржник: товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк» (адреса місцезнаходження: вул. Вокзальна буд. 22-А, м. Біла Церква, Київської області, 09100, ).

Стягувач: Державна судова адміністрація України (адреса місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, .

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - три роки.

СуддяО. І. Орєхов