Справа № 185/5357/22
Провадження № 2/185/201/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2023 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря Падафи А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу ЄУ № 185/5357/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-
представник позивача адвокат Плачинда Костянтин Олександрович,
22 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 304416,68 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3044,17 грн.
Позов мотивовано тим, що 30 березня 2021 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір Позики № К300321-2, згідно умов якого ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_2 , грошові кошти в сумі 128 469,00 а ОСОБА_2 зобов`язується повернути позику у визначений договором строк, не пізніше ніж через 2 місяці з моменту укладення Договору, тобто до 30 травня 2021 року.
20 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду до договору Позики № К300321-2 від 30 березня 2021 року згідно умов якої було внесено зміни в п. 1, 5, 6 та зазначено, що Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 217053,76 грн. Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений договором строк, не пізніше ніж через 3 місяці, тобто до 30 жовтня 2021 року.
Згідно п. 5 Додаткової угоди, Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцю суму позики, визначену в п. 1 Додаткової угоди: 10 241,42 гривень до 30 серпня 2021 року; 10 241,42 гривень до 30 вересня 2021 року; 196 570.92 гривень до 30 жовтня 2021 року.
20 серпня 2021 року Відповідач власноруч підписала розписку, в якій зазначила, що кошти в сумі 217053 гривень 76 копійок отримала у повному обсязі зобов`язується повернути цю суму до 30 жовтня 2021 року включно.
31 жовтня 2021 року Відповідач не здійснив платіж відповідно до Додаткової угоди.
Станом на 15 липня 2022 року ОСОБА_2 свої зобов`язання не виконує належним чином, а її заборгованість складає 304 416,68 грн, з яких: 153 347, 26 грн залишок боргу за Договором; 151 069,42 грн - неустойка за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.
12 серпня 2022 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов до суду не подавав.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77, ч 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено та матеріалами справи, в тому числі оригіналами договору та додаткової угоди, підтверджено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики № К300321-2 від 30.03.2021, відповідно до умов якого Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 128 469,00 гривень що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 28,05 грн) на день укладення цього Договору еквівалентно 4580 доларів США 00 центів, в свою чергу, Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк, та згідно з визначеними цим договором умовами Сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку передбаченому цим Договором еквівалентно 4580 доларів США 00 центів, за курсом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 2 (два) місяці з моменту укладення даного договору, тобто до 30.05.2021 включно.
Відповідно до п.5 Договору Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві суму позики, визначену в п. 1 договору відповідно до Графіка повернення Позичальником грошових коштів: 1206,15 грн, що еквівалентно 43 долара США 00 центів до 30.04.2021 включно; 127262,85 грн, що еквівалентно 4537 доларів США 00 центів до 30.05.2021 включно.
Відповідно до п. 7 Договору по закінченню строку позики, Договір може бути пролонговано за домовленістю сторін.
Відповідно до п. 11 Договору у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) Позичальником за даним договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної суми заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.
20.08.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до договору позики № К300321-2 від 30.03.2021 відповідно до якої на виконання п. 7 договору позики № К300321-2 від 30.03.2021, за взаємною згодою Сторони домовились внести зміни в п. 1, 5, 6 Договору виклавши їх в наступній редакції:
п.1 - Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 217053,76 грн, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26,81 грн) на день укладення цього Договору еквівалентно 8 096 доларів США 00 центів, в свою чергу, Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк, та згідно з визначеними цим договором умовами. Сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку передбаченому цим Договором буде відповідати еквіваленту 8 096 доларів США 00 центів, продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 3 (три) місяці з моменту укладення даного договору, тобто до 30.10.2021;
Відповідно до оригіналу розписки від 20.08.2021, складеної та підписаної ОСОБА_2 , нею отримано позику від ОСОБА_1 в сумі 217053,76 грн, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26,81 грн) на день укладення цього договору еквівалентно 8096 доларів США 00 центів, згідно з додатковою угодою від 20.08.2021 до договору позики № К300321-2 від 30.03.2021, і зобов`язалась повернути цю суму в доларах США ОСОБА_1 в строк до 30.10.2021 включно.
Відповідач не виконала умови договору належним чином.
Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 1 п. 1 ч. 5 Закону України «Про валюту і валютні операції» іноземна валюта - грошові знаки грошових одиниць іноземних держав у вигляді банкнот, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави або групи іноземних держав, а також вилучені або такі, що вилучаються з обігу, але підлягають обміну на грошові знаки, що перебувають в обігу.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 217053,76 грн, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26,81 грн) на день укладення цього договору еквівалентно 8096 доларів США 00 центів згідно розписки від 20.08.2021.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, матеріалами справи встановлено, що між сторонами укладено договір позики грошей в розмірі 217053,76 грн, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26,81 грн) на день укладення цього договору еквівалентно 8096 доларів США 00 центів, на підтвердження чого позичальником написано розписку від 20.08.2021, на строк до 30.10.2021, відповідно до п. 11 Договору у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) Позичальником за даним договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної суми заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості, що підтверджується оригіналом договору позики № К300321-2 від 30.03.2021, оригіналом додаткової угоди від 20.08.2021 до договору позики № К300321-2 від 30.03.2021, та оригіналом розписки ОСОБА_2 від 20.08.2023
Відповідно до статті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Таким чином, повернення грошей позивачу по спірній розписці не доведено відповідачем, оскільки боргова розписка знаходилась на момент звернення до суду та розгляду справи в позичальника (позивача).
Судом встановлено, що позивач згідно даних зобов`язальних правовідносин належним чином виконав умови договору позики - передав відповідачу зазначену суму, а відповідач зобов`язання у цілому не виконав, у визначений термін борг не повернув, що підтверджено оригіналом боргової розписки, наданої позивачем.
Судом враховано, що неустойка нарахована позивачем відповідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України за період до 24.02.2022.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 304416,68 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 280-289 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики К300321-2 від 30.03.2021 в розмірі 304416,68 грн (триста чотири тисячі чотириста шістнадцять гривень 68 копійок), з них 153347,26 грн - залишок боргу за договором, 151069,42 грн - неустойка за період з 31.10.2021 по 24.02.2022.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , сплачений судовий збір в розмірі 3044 грн 17 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко