Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/803/23
Провадження № 2-з/376/3/2023
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

"21" березня 2023 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., розглянувши в м. Сквира заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

20.03.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви про поділ майна подружжя, мотивуючи тим, що у провадженні Київського апеляційного суду перебуває його апеляційна скарга на рішення Сквирського районного суду Київської області від 03.10.2022 р. у справі № 376/910/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. 26.01.2023 йому стало відомо, що ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 автомобіль Volvo 2007р.в. д.н.з. НОМЕР_1 , який придбаний ними в період шлюбу та являється спільно нажитим майном, яке підлягає поділу. У зв`язку з чим просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо спірного транспортного засобу.

Розглянувши зазначену заяву та надані докази, вважаю, що заяву про забезпечення позову слід повернути для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також, згідно вимог ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Так, ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову додано квитанцію від 27.01.2023 р. про сплату судового збору в розмірі 536,80 грн.

Проте, як вбачається з журналу судового збору, сформованого в АСДС «Д-3» не міститься інформації про зарахування судового збору на казначейський рахунок по цивільній справі № 376/803/22 при подачі заяви про забезпечення позову датованої 20.03.2023 р.

Поряд з цим, суд зауважує, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Також, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Разом з тим, подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, як це передбачено п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

При цьому, суд звертає увагу заявника на тому, що питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобов`язаний вказати, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

У порушення вимог п. 6 ч.1ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Також, в порушення вимог ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить дати звернення до суду та доказів того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За вказаних вище підстав, заяву про забезпечення позову, подану без додержання вимог п. п. 3, 6,7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Враховуючи те, що подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, суд приходить до висновку, що вона у відповідності до ч. 10 ст. 153 ЦПК України підлягає поверненню заявнику.

Разом з тим, суддя вважає за необхідне роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника права повторно подати заяву про забезпечення позову, що подана до пред`явлення до суду позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст.151,153,258-261 ЦПК України

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.Г.Батовріна