Справа № 361/6011/20
Провадження № 2-др/361/10/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Штундера Ярослава Григоровича про ухвалення додаткового рішення у справі №361/6011/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКК «Укрбудінвест-2000» про визнання правочину недійсним та поділ майна подружжя,

установив:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала наголошена вище цивільна справа.

Рішенням суду від 31 січня 2023 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКК «Укрбудінвест-2000» про визнання правочину недійсним та поділ майна подружжя.

14 лютого 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Штундер Я.Г. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому ж самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється у тому ж самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засіданні. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 270 ЦПК України передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої).

Відповідно до положень частини першої, пунктів першого, четвертого частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, обов`язковою умовою для вирішення питання про стягнення судових витрат має бути відповідна про це заява сторони, зроблена або подана до судових дебатів у справі.

Як вбачається із матеріалів справи у відзиві на позовну заяву, який поданий 02 грудня 2020 року, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Штундер Я.Г. подав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Рішенням суду від 31 січня 2023 року відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання правочину недійсним та поділ майна подружжя в повному обсязі. Питання щодо розподілу судових витрат вирішено не було.

У рахунок судових витрат представник відповідача адвокат Штундер Я.Г. просить стягнути із позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 судові витрати на професійну правову допомогу у сумі 32 000 грн 00 коп.

Отже, з урахуванням наведеного, є підстави для ухвалення додаткового рішення з цього питання.

Стаття 137 вказаного Кодексу детально описує порядок відшкодування та визначення вказаних витрат, зокрема: - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша); - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга); - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя); - розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта); - у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята); - обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста).

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2).

Згідно із частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З огляду на відмову у задоволенні судом позовних вимог, вказані витрати підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача адвокатом Штундером Я.Г. надано договір про надання правової допомоги від 06 травня 2020 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ордер на здійснення адвокатської діяльності серії КС №660461 від 21 листопада 2020 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю cерії КС №667/10. Також було надано акт №1 про приймання виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги від 06 травня 2020 року, в якому зазначений перелік правових послуг, що надаються адвокатом при розгляді вищевказаної справи.

Відповідно до наданого адвокатом Штундером Я.Г. акта №1 про приймання виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги від 06 травня 2020 року останнім було затрачено 32 години роботи на надання правової допомоги.

Актом №1 про приймання виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги від 06 травня 2020 року підтверджується, що юридичні послуги, визначені договором про надання правничої допомоги, були надані ОСОБА_1 у повному обсязі. Вартість цих послуг становить 32 000 грн 00 коп.

Суд вважає, що у цій справі наявний передбачений частиною третьою статті 137 ЦПК детальний опис робіт (послуг), виконаних адвокатом.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, про захист прав людини заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, ціну позову та значення справи для сторони, кількість судових засідань, присутність на них адвоката відповідача, а також тривалість судових засідань, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач має право на часткове відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень 00 копійок. При цьому суд враховує, що сума заявлених представником відповідача до відшкодування судових витрат є дещо завищеною.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення із позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного та керуючись статтями 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , дата народження невідома, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , витрати на професійну (правову) допомогу в розмірі 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.С. Сердинський