РОЗДІЛЬНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/575/23

Номер провадження: 2-н/511/44/23

10 березня 2023 рокусуддя Роздільнянського районного суду Одеської області Бобровська І В., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» (, юридична адреса: 69005, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Яценка, буд.14а/37), нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ПВКФ «ВРЕМЯ» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у сумі 10260 грн., компенсації за невикористану відпустку у сумі 3651,53 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 з 24.12.2021 року працював машиністом тепловоза в ПВКФ «ВРЕМЯ». 25.03.2022 року дію трудового договору було призупинено, а 31.08.2022 року його було звільнено з посади. Заборгованість по заробітній платі згідно наданої довідки склала за лютий місяць 2022 року 10260 грн. 22 коп., компенсація за невикористану відпустку 3651 грн 75 коп., а всього на суму 13911 грн 75 коп. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення; відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу; згідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Вивчивши матеріали заяви та долучені до неї письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 1 ч.1ст.161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно із п. 1 ч.1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Подана до суду заява не відповідає вимогамст.163 ЦПК України.

Суд зауважує, що заявлена заявником вимога щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не може бути задоволена, оскільки заявником такий розрахунок не здійснений та до заяви не долучений, сума, яку належить стягнути з боржника за даною вимогою, заявником не визначена.

Крім того, до заяви про видачу судового наказу не додані документи, необхідні для здійснення такого розрахунку, відповідно до Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. N 100, якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати.

Заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків.

У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й середнього заробітку за час затримки розрахунку. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань).

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

При цьому, судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства, в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 167 ЦПК України, за результатами заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Зазначені обставини свідчать про те, що існує підстава для відмови у видачі судового наказу, заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, таким чином відповідно до ч.1 п.1 ст.165 ЦПК України у видачі судового наказу повинно бути відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» (, юридична адреса: 69005, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Яценка, буд.14а/37), нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у наказному провадженні після усунення її недоліків.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя : І . В . Бобровська