справа № 619/2460/23
провадження № 2/619/466/23
РІШЕННЯ

іменем України

29 червня 2023 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді- Остропілець Є.Р.,

при секретарі - Ковалевської Е.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «Про визнання батьківства», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що у лютому 2023 року він дізнався від ОСОБА_4 , що він є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач дійсно мав стосунки з ОСОБА_5 , у 1990-1991 році вони мешкали разом без реєстрації шлюбу як сім`я, мали права та обов`язки подружжя, інтимні стосунки. Під час її вагітності посварились, оскільки він дізнався від знайомих, що ОСОБА_6 , також мала стосунки з відповідачем ОСОБА_3 . Після сварки ОСОБА_1 з ОСОБА_7 не спілкувався, оскільки вважав, що батьком дитини є ОСОБА_3 , оскільки після народження вона йому не повідомила, що це його дитина.

У лютому 2023 року він познайомився з ОСОБА_2 , який дуже схожий на нього, і після повідомлення ОСОБА_8 про те, що він є батьком позивач зрозумів, що дійсно може ним бути. Це спонукало його звернутися з відповідним позовом до суду.

ОСОБА_1 звернувся до Медико-генетичного центру "Мама Папа" з метою проведення ДHK дослідження на предмет батьківства між ним та ОСОБА_2

ОСОБА_9 свої права на ОСОБА_2 як сина, неодноразово пред`являв в кругу спільних знайомих, тож він може також бути батьком ОСОБА_2 .

Згідно із свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_10 , матір`ю якою вказана ОСОБА_11 , а батьком записаний ОСОБА_12 , тобто зі слів матері, про що зроблено актовий запис №837 від 18.10.1991 року.

05. 12.2003 місцевий суд Фрунзенського району м. Харкова рішенням дозволив ОСОБА_13 всиновити неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_13 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.

Судом було встановлено, що у лютому 2023 року ОСОБА_1 дізнався від ОСОБА_4 , що він є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач мав стосунки з ОСОБА_5 , у 1990-1991 році вони мешкали разом без реєстрації шлюбу як сім`я, мали права та обов`язки подружжя, інтимні стосунки. Під час її вагітності посварились, оскільки він дізнався від знайомих, що ОСОБА_6 , також мала стосунки з відповідачем ОСОБА_3 . Після сварки ОСОБА_1 з ОСОБА_7 не спілкувався, оскільки вважав, що батьком дитини є ОСОБА_3 , оскільки після народження вона йому не повідомила, що це його дитина.

Згідно із свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_10 , матір`ю якою вказана ОСОБА_11 , а батьком записаний ОСОБА_12 , тобто зі слів матері, про що зроблено актовий запис №837 від 18.10.1991 року.

05.12.2003 Місцевий суд Фрунзенського району м. Харкова рішенням дозволив ОСОБА_13 всиновити неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_13 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

У лютому 2023 року він познайомився з ОСОБА_2 , який дуже схожий на нього, і після повідомлення ОСОБА_8 про те, що він є батьком позивач зрозумів, що дійсно може ним бути. Це спонукало його звернутися з відповідним позовом до суду.

ОСОБА_1 звернувся до Медико-генетичного центру "Мама Папа" з метою проведення ДHK дослідження на предмет батьківства між ним та ОСОБА_2 .

Відповідно до аналізу ДНК на батьківства №38630 від 20.06.2023, вірогідність батьківства ОСОБА_1 стосовно дитини ОСОБА_2 становить 99,99998%.

Вказані докази відповідають вимогам ст.ст.76-80 ЦПК України, тобто є належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Судом встановлено, що згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абзаца 3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду.

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін.

Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Згідно ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Враховуючи вказане, суд дійшов до висновку про наявність підстав про встановлення батьківства, підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та внести зміни до актового запису, а саме внести відомості про батька дитини.

Керуючись ст.ст.125, 128 СК України, ст.16 ЦК України, ст.ст.4, 5, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 200, 206, 211, 245, 259, 263-265, 268, 280-285, 289, 351, 352, 353, 354, 355 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, батьком ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Виключити з актового запису №837 від 18.10.1991 про народження ОСОБА_2 запис про батька « ОСОБА_13 , національність росіянин, громадянство Росії».

Внести зміни до актового запису №837 від 18.10.1991 про народження ОСОБА_2 вказавши в графі «Батько» - « ОСОБА_1 , громадянин України», по батькові змінити на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », прізвище дитини « ІНФОРМАЦІЯ_7 » залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є. Р. Остропілець