04.04.2023 Єдиний унікальний номер 205/3319/23
Провадження№ 2 /205/1686/23
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.04.2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м.Дніпропетровська Курбанова Н.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та зняття арешту,

третя особа: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса)

В С Т А Н О В И В:

31.03.2023 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та зняття арешту.
Одночасно у позові позивач посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». До позову додав витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.02.2022 р. №47, згідно якого він призначений на посаду водія-механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки 7 зенітного ракетного дивізіону, а тому вважає, що він звільнений від сплати судового збору за подання даного позову.
Ознайомившись із позовною заявою, суд прийшов до наступного.
За приписами п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Таким чином, для звільнення від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.
Позивач зазначив у позові, що 23.02.2011 року він придбав автомобіль «Toyota Corolla», сірого кольору, 2000 року випуску, за довіреністю у ОСОБА_3 12.10.2013 р. він уклав шлюб з ОСОБА_2 , так як не міг оформити на себе на підставі довіреності від ОСОБА_3 та користується ним по теперішній час. З 25.08.2022 р. він служить у ЗСУ та даний автомобіль використовує при виконанні його службових обов`язків військовослужбовця.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.02.2022 р. №47, позивач призначений на посаду водія-механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки 7 зенітного ракетного дивізіону.
Предметом спору у цій справі є визнання права власності на автомобіль та зняття арешту, тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав ОСОБА_1 , саме як військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи будь-яким іншим чином пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов слід залишити без руху за таких підстав.
При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 177 ЦПК України, а саме позивачем не сплачено судовий збір.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подачу позову майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подачу позову немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб 2684,00 гривні.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору залежить від ціни позову, а тому визначення ціни позову має важливе значення для визначення розміру судового збору.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами майнового характеру та немайнового характеру, а саме про визнання права власності на майно та зняття арешту.
Відповідно до ч.3 ст.6 ст. 2 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Таким чином, для розгляду районним судом вищевказаного позову позивачу необхідно сплатити судовий збір за подачу позовних вимог майнового характеру у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13 420,00 грн.) та за подачу позовних вимог немайнового характеру у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.) за реквізитами Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, а саме: отримувач коштів ГУК у Дн-кiй обл/Нов.р/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0004633, код класифікації доходів бюджету 22030101, та відповідний платіжний документ надати до суду.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.
На підставі викладеного і керуючись 175, 177, 185ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та зняття арешту, залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Курбанова Н. М.

.