Справа № 202/9325/22
Провадження № 2/202/602/2023
10 березня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі:головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Пеки Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, -
У листопаді 2022 року Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради в особі представника звернулось до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, відповідно до якого просило стягнути солідарно з відповідачів на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3 % річних та інфляційного збільшення у розмірі 36 477,17 грн. та судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2481,00 грн.
Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. Між КП «Дніпроводоканал» та відповідачем ОСОБА_1 встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно з рішенням Дніпровської міської ради № 526 від 20.04.1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкрито особовий рахунок. Відкритий особовий рахунок є підтвердженням отримання послуг та договірних відносин. Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання по оплаті послуг водопостачання та водовідведення належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , де відповідальним квартиронаймачем є ОСОБА_1 , якій відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , станом на 31 січня 2022 року складає 29 414,63 грн. Загальна заборгованість відповідача перед КП «Дніпроводоканал» складає 36 477,17 грн., з яких 29 414,63 грн. - сума основного боргу, 807,55 грн. - сума 3 % річних та 6 254,99 грн. - інфляційне збільшення суми боргу. 08 серпня 2022 року позивачем було направлено відповідачу досудове повідомлення в порядку досудового врегулювання спору, у якому вимагається негайно виконати свої зобов`язання у добровільному порядку, однак до теперішнього часу сума боргу в добровільному порядку відповідачем не погашена та, відповідно, досудова вимога позивача проігнорована. Відповідно до довідки про склад сім`ї за місцем реєстрації відповідального квартиронаймача ОСОБА_1 зареєстровані інші члени її сім`ї ОСОБА_2 , якого в рамках норм діючого законодавства слід вважати солідарним боржником, оскільки останній користується нарівні з відповідальним квартиронаймачем усіма правами та обов`язками, що випливають з договору найму.
З метою захисту порушених прав та інтересів, позивач обрав судовий захист відновлення таких прав, що і зумовило звернутись до суду з відповідною позовною заявою про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 листопада 2022 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П.
В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України 16 листопада 2022 та 28 грудня 2022 року судом були направлені запити до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповіді з якого надійшли на адресу суду 11 січня 2023 року.
12 січня 2023 року ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська позовну заяву Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, натомість на офіційну електронну адресу суду подано заяву про розгляд цивільної справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням. Причини неявки відповідачі суду не повідомили, відзиву, заяв, заперечень до суду не надали, у зв`язку з чим, враховуючи, що представник позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради здійснювалось надання послуг водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», про що свідчить відкритий на ім`я ОСОБА_1 особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові від 20 квітня 2016 року по справі № 6-2951цс15 споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до п. 2 ст. 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з ч. 1 ст.9 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно ст. 22 Закону України Про питну воду та питне водопостачання споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що позивач надавав послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , в свою чергу користувач наданих послуг був зобов`язаний сплачувати за ці послуги грошові кошти відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період, якщо він фактично користувався ними.
Відповідно до розрахунку позивача заборгованість за надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , де власником є ОСОБА_1 , якій відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за період з липня 2018 року по січень 2022 року складає 36 477,17 грн., з яких 29 414,63 грн. - сума основного боргу, 807,55 грн. - сума 3 % річних та 6 254,99 грн. - інфляційне збільшення суми боргу (а.с. 9-10).
08 серпня 2022 року позивачем було направлено відповідачу ОСОБА_1 досудове повідомлення в порядку досудового врегулювання спору, у якому вимагається негайно виконати свої зобов`язання у добровільному порядку, однак досудова вимога з боку відповідача проігнорована та до теперішнього часу сума боргу в добровільному порядку відповідачем не погашена. Таким чином ОСОБА_1 не виконала умови договору, чим порушила право позивача на кошти за надані послуги з водопостачання та водовідведення.
Щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів, то суд вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Відповідно до ст. 160 ЖК Української РСР Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Таким чином, в рамках вищевказаних норм чинного законодавства, відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід вважати солідарними боржниками, оскільки ОСОБА_2 нарівні з власником користується усіма правами і обов`язками, що випливають з договору найму, доказів на спростування зазначеного відповідачем не надано.
Стосовно позовних вимог у частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційного збільшення суми боргу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Матеріали справи не містять відомостей про встановлений між сторонами інший розмір відсотків за несвоєчасне виконання зобов`язання, отже, вимога позивача про стягнення з відповідачів трьох відсотків річних та інфляційного збільшення суми боргу обґрунтована й підлягає задоволенню.
Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідачі належним чином не виконали зобов`язання по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3 % річних та інфляційного збільшення у розмірі 36 477,17 грн., з яких 29 414,63 грн. - сума основного боргу, 807,55 грн. - сума 3 % річних та 6 254,99 грн. - інфляційне збільшення суми боргу.
Підстав для звільнення відповідачів від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн., та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1240,50 грн. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267, 509, 514, 526, 610, 612, 625 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», ст.ст.160 ЖК Української РСР, ст.ст.12, 13, 76-82, 141, 247, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.П. Слюсар