Провадження № 22-ц/824/5568/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Ковтун М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Магнат» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Магнат» до Головного управління Національної поліції в Київській області, Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ТОВ "Транспортна компанія "МАГНАТ" звернувся до суду з позовом, який обґрунтовано тим, що у вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.10.2018 року, що набрав законної сили 23.04.2019 року, зазначено наступне: "Речові докази: Автомобіль марки "DAF XF 105.410", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Києво-Святошинського відділення поліції - повернути власнику ТОВ "ТК "Магнат"; напівпричеп марки "ROBUSTE KAISER S3803A", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Києво-Святошинського відділення поліції - повернути власнику ТОВ "ТК "Магнат".

У зв`язку з зазначеним, 06.06.2019 року представник позивача звернувся до Києво-Святошинського відділення поліції з приводу повернення вищезазначеного майна, на що отримав відповідь, що у Києво-Святошинському відділ поліції ГУ НП в Київській області вказане майно на зберіганні не перебуває.

07.06.2019 року представник позивача звернувся до Відділу з розслідування злочинів у сфері транспорту ГУ НП в Київській області з приводу місця знаходження та повернення автомобіля марки "DAF XF 105.410", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепу марки "ROBUSTE KAISER S3803A", реєстраційний номер НОМЕР_2 , на що 01.07.2019 року отримав відповідь від 24.06.2019 року, відповідно до якої зазначене майно перебуває на території Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, котрий знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Хрещатик, 88, та власник має право на безперешкодне отримання вказаних транспортних засобів. Також, були повернуті реєстраційні документи на майно та надано супровідний лист на адресу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області.

01.07.2019 року представник позивача звернувся до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області з приводу отримання майна, на що в усному порядку отримав відповідь про відсутність такого.

Крім того, незважаючи на його повторне звернення до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області 02.07.2019 року, останній відповіді на нього не надав.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що його майно втрачене, позивач, враховуючи уточнену позовну заяву, просив суд:

- стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України відшкодування матеріальної шкоди, завдане втратою доказів (вартість втраченого майна): автомобілю марки "DAF XF 105.410", реєстраційний номер НОМЕР_1 , середньою ринковою вартістю на момент звернення - 569 400,00 грн.; напівпричеп марки "ROBUSTE KAISER S3803A", реєстраційний номер НОМЕР_2 , середньою ринковою вартістю на момент звернення - 157 950,00 грн., що належать їх власнику, шляхом безспірного списання бюджетних коштів на адресу ТОВ "Транспортна компанія "МАГНАТ";

- стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України відшкодування недоотриманої вигоди у зв`язку з втратою доказів, з моменту набрання Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.10.2018 року законної сили (23.04.2019 року) до моменту надання уточненої позовної заяви (травень 2019 року), за 12 місяців, що відповідно складає 202 567,92 грн., шляхом безспірного списання бюджетних коштів на адресу ТОВ "Транспортна компанія "МАГНАТ".

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ "Транспортна компанія "МАГНАТ" подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що місцевим судом не було належним чином застосовано норми законодавства до спірних правовідносин, не враховано положення Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства та суду від 27.08.2010 року.

Вказує, що висновки суду суперечать наявним у матеріалах справи доказам, з яких вбачається, що майно (докази що підлягають поверненню) відсутнє на території Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, який знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Боярка, вул. Хрещатик 88.

Від представника ГУ НП в Київській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вказує на те, що суд першої інстанції правомірно застосував до спірних правовідносин загальні норми права щодо відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами як протиправності дій відповідачів, так і наявності причинного зв`язку між шкодою, заподіяною позивачу, і протиправним діянням відповідачів, а також не доведено наявність шкоди, оскільки наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності жодним чином не підтверджують факт втрати майна позивача, а навпаки свідчать про те, що вказане майно перебуває на території Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, як зазначено у вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.10.2018 року, що набрав законної сили 23.04.2019 року, "Речові докази: Автомобіль марки "DAF XF 105.410", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Києво-Святошинського відділення поліції - повернути власнику ТОВ "ТК "Магнат"; напівпричеп марки "ROBUSTE KAISER S3803A", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Києво-Святошинського відділення поліції - повернути власнику ТОВ "ТК "Магнат"(т. 1 а.с. 5-8).

07.06.2019 року представник позивача звернувся до Відділу з розслідування злочинів у сфері транспорту ГУ НП в Київській області з приводу місця знаходження та повернення автомобіля марки "DAF XF 105.410", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепу марки "ROBUSTE KAISER S3803A", реєстраційний номер НОМЕР_2 , на що 01.07.2019 року отримав відповідь від 24.06.2019 року, відповідно до якої зазначене майно перебуває на території Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, котрий знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Хрещатик, 88, та власник має право на безперешкодне отримання вказаних транспортних засобів (т.1 а.с.10-11). Також, були повернуті реєстраційні документи на майно та надано супровідний лист на адресу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області.

24.06.2019 року та 02.07.2019 року представник позивача звернувся до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області з приводу отримання належного товариству майна.

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази щодо надання Києво-Святошинським ВП ГУ НП в Київській області відповіді на вказані звернення представника позивача, які б підтверджували втрату транспортних засобів.

Згідно відповіді Прокуратури Київської області від 22.08.2019, вбачається, що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 від 02.08.2019 за ч.2 ст. 382 КК України за фактом не повернення майна ТОВ "ТК "Магнат" згідно вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.10.2018 року (т. 1 а.с. 113-114).

Згідно відповіді Територіального управління ДБР у м. Києві від 24 лютого 2020 року, за заявою ТОВ "ТК "Магнат" від 17.07.2019 та на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 23.10.2019 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000429 від 24.02.2020 за ч. 1 ст. 364 КК України за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області (т. 1 а.с. 115, 116).

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи норми ст.ст. 27, 31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Згідно з ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно з ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Умовою застосування судом цивільно-правової відповідальності за вказаною правовою нормою, яка поширюється на недоговірні зобов`язання, що виникають із правопорушень (деліктні) правовідносини, є встановлення факту неправомірності рішення, дії чи бездіяльності службової або посадової особи зазначених органів, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

При цьому, відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. В спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки відповідача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача. Таким чином, позивач повинен довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Дії (бездіяльність) відповідного органу, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та про відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (ст. 11 ЦК України).

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 12.03.2019 року у справі №920/715/17.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, перевіривши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів щодо визнання незаконними дій чи бездіяльності відповідачів, а надані позивачем докази проведення досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, не можуть вважатися належними та допустимими доказами на підтвердження неправомірності дій відповідачів щодо неповернення чи втрати речових доказів, оскільки ще відсутній вирок суду, або постанова про закриття справи, якими було б встановлено вину відповідачів.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевим судом неправильно застосовано норми матеріального права відхиляються колегією суддів, з огляду на те, що норми Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки норми цього Закону регулюють питання відшкодування шкоди виключно громадянину, а не юридичній особі.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та власного тлумачення характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені такі порушення норм матеріального чи процесуального права, які б відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргунеобхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Магнат» залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: