Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4174/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 червня 2023 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого: судді - Кондарцької Н.М.,

при секретарі - Мелещенко О.В.,

за участю

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Факт родинних відносин підтверджує: свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим відділом записів актів цивільного стану Виконкому Токмацької міської Ради 25 жовтня 1988 року. Зазначає, що факт смерті його батька - ОСОБА_2 у м. Токмак Пологівського району, ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується медичним свідоцтвом про смерть № 70, виданим державною бюджетною установою охорони здоров`я Токмацькою міською лікарнею ІНФОРМАЦІЯ_1, де причиною смерті вказано рак лівої легені, метастази печінки та нирок. Встановлення факту смерті його батька ОСОБА_2 має юридичне значення, оскільки надає право на державну реєстрацію факту смерті на території України та одержання свідоцтва про смерть державного зразка.

А тому, просить суд встановити факт смерті його батька ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Токмак Пологівського районуЗапорізької області, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Токмак Пологівського районуЗапорізької області, Україна.

Ухвалою суду від 27.06.2023 відкрито провадження в справі.

У судовому засіданні заявник підтримав доводи викладені у заяві та просив задовольнити її у повному обсязі.

У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи.

Враховуючи думку заявника, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 70 від 14.06.2023 та корінця до лікарського свідоцтва (до форми № 106/у), від 14.06.2023 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 вдома у АДРЕСА_2 , причина смерті: рак лівої легені, метастази печінки та нирок.

З наданої копії паспорта громадянина України, виданого Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_2 , вбачається що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Токмак, Запорізької області та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт родинного зв`язку між заявником ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 підтверджується такими документами: копією паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого Токмацьким РВ УДМС України в Запорізькій області; копією свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 , серія НОМЕР_1 від 25.10.1988, відповідно до якого його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом восьмим ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Так, частиною першою визначено, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника (абзац 2 частини 1 вказаної статті).

Отже, на теперішній час для проведення реєстрації факту смерті батька заявника необхідно встановити сам факт його смерті, оскільки він помер на території у районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточені (блоковані), відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточені (блоковані), затвердженого Наказом міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (в останній редакції).

Слід зазначити, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому низкою відповідних законів було продовжено, та який діє станом на час розгляду вказаної справи.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

До того ж, відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Частиною другою статті 319 ЦПК України визначено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г)рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Вказані вище нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку.

Даючи оцінку допустимості у даній справі таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

В той же час з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilacu and Others v. Moldova and Russia») та Консультативного висновку Міжнародного суду ООН у справі Намібії (Namibia case), суд, виходячи з інтересів громадян України, що проживають на окупованій території, а також того, що встановлення факту смерті особи має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, як виняток, під час розгляду справи в порядку ст. 317 ЦПК України, бере до уваги надані заявником документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України та оцінює їх разом з іншими доказами в сукупності та взаємозв`язку.

За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тимчасово окупованій території України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 264, 265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання вказане у заяві: АДРЕСА_3 ), заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: вул. Небесної Сотні, 3, м. Черкаси, ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Токмак, Пологівського районуЗапорізької області, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Токмак Пологівського районуЗапорізької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 28.06.2023.

Головуючий: Н. М. Кондрацька