Дата документу 30.06.2023 Справа № 332/919/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/919/23 Головуючий у 1 інстанції: Марченко Н.В.
Провадження № 22-ц/807/1466/23
У Х В А Л А

30 червня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача Онищенка Е.А., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пубілчного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» про визнання незаконним та скасування наказу про відміну виплати середнього заробітку за час невиплати,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 11.06.2023 року подав апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2023 року у цій справі залишено без руху. Надано скаржнику строк терміном десять днів з дня вручення копії ухвали суду для надання до суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження отримання копії оскаржуваного рішення саме 15.05.2023 року для вирішення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття провадження у справі та надати оригінал квитанції про сплату на належний розрахунковий рахунок судового збору в розмірі 3220,80 грн.

29 червня 2023 року на виконання ухвали Запорізького апеляційного суду від 19 червня 2023 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та докази отримання копії оскаржуваного рішення суду саме 12.05.2023 року

В обґрунтування клопотання зазначено, що копію оскаржуваного рішення отримано ним через поштове відділення йог представником 12.05.2023 року. На підтвердження цього скаржником надано копію поштового повідомлення про отримання рішення суду 12 травня 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч.3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження.

Проте, апеляційне провадження у справі не може бути відкрито з наступних підстав.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою скаржником не сплачено судовий збір.

Усуваючи недоліки апеляційної скарги, скаржник з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі 755/12623/19 зазначив, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 1 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно із частиною першою статті 3 та статтею 4 Кодексу законів про працю України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України, приписи якої кореспондуються із частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 1 Конвенції про захист заробітної плати № 95, ухваленої генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

У Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття "заробітна плата" і "оплата праці", які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України "Про оплату праці", за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР`Про оплату праці" середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Ураховуючи викладене, виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу (частина друга статті 235 КЗпП України) не є різновидом оплати праці та елементом структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18.

Таким чином, позивачі мають пільги зі сплати судового збору виключно за позовними вимогами, що стосуються стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. За іншими позовними вимогами у трудових спорах позивачі від сплати судового збору не звільняються.

Пільг щодо сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу Законом України "Про судовий збір" також не передбачено.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі 755/12623/19, згідно з пунктом 5 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що узгоджується з висновками, викладеними в цій постанові. Проте за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід сплачувати судовий збір, що підтверджується правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду першої інстанції позивачем заявлено вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про відміну виплати середнього заробітку за час невиплати та стягнення середнього заробітку за час вказаної невиплати, на які пільга щодо сплати судового збору не поширюється.

Вимога позовної заяви про стягнення середнього заробітку за час вказаної невиплати є вимогою майнового характеру, за яку при зверненні до суду першої інстанції з позовною заявою у 2023 році сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Вимога позовної заяви про визнання незаконним та скасування наказу про відміну виплати середнього заробітку за час невиплати є вимогою немайнового характеру, за яку при зверненні до суду першої інстанції з позовною заявою у 2023 році сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до вимог п.п. 6 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України №3674-VI від 08.07.2011 «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду фізичною особою, складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, при зверненні до суду з апеляційною скаргою, сплаті підлягає судовий збір з урахуванням 150% у розмірі 3220,80 грн. (1073,60 грн.х150%+1073,60 грн.х150% ).

Реквізитами банківської установи з 01 січня 2021 року є:

22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України)

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м. Запоріжжя Вознес./22030101;

Рахунок отримувача (IBAN): UA0008513;

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Відомча ознака: «80» Апеляційні суди

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на судове рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Запорізький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зважаючи на зазначені недоліки апеляційної скарги, на підставі ст. 185, ст. 357 ЦПК України її необхідно залишити без руху, а апелянту - надати строк для надання до Запорізького апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 3220,80 грн.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2023 року у цій справі.

Поновити скаржнику строк на апеляційне оскарження рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2023 року у цій справі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2023 року у цій справі залишити без руху.

Надати скаржнику строк терміном десять днів з дня вручення копії ухвали суду для надання до суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату на належний розрахунковий рахунок судового збору в розмірі 3220,80 грн.

Роз`яснити апелянту, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357, ч. 4 ст. 357 ЦПК України.

Суддя Е.А. Онищенко