Провадження № 2/185/925/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2023 року м.Павлоград
13 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що 20.01.2020 року відповідач згідно договору позики грошей взяв у позивача в борг 1 380,00 грн., які згідно п. 4.1 договору зобов`язався повернути 07.02.2020 року. Але відповідач суму позики не повертає, ухиляється від її повернення. Позика була оформлена відповідним договором та розпискою. Згідно п.4.2 договору за користування коштами понад строки, які вказані в договорі (п. 4.1) позичальник сплачує проценти у розмірі 10 % за кожен день користування позикою (3650 відсотків річних або 3660 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від сум простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Позичальник станом на 28.08.2022 року борг не повернув. З 08.02.2020 року по 28.08.2022 року пройшло 933 днів. Всього заборгованість за тілом позики складає 1380,00 грн, заборгованість за відсотками складає 128 754,00 грн. Крім того, згідно договору поруки укладеного 20.01.2020 року між позивачем та ОСОБА_3 , предметом договору є надання поруки за виконання зобов`язань з боку ОСОБА_2 за договором позики від 20.01.2020 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на суму 1 380,00 грн.
Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача борг за договором позики в розмірі 130 134 грн 00 коп, з яких 1380,00 грн. заборгованість по позиці, 128 754,00 грн. заборгованість за відсотками та судові витрати по справі.
В судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей від 20 січня 2020 року, відповідно до умов якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується їх повернути позикодавцю на умовах, встановлених цим договором, а саме, загальна сума позики складає 1 380, 00 грн, які згідно з п. 4.1 договору зобов`язався повернути 07 лютого 2020 року (а.с.8).
Згідно із п. 4.2. договору за користування коштами понад строки, які вказані в договорі (п.4.1.) позичальник сплачує проценти у розмірі 10% за кожен день користування позикою (3650 відсотків річних або 3660 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.
Відповідно до розписки, складеної та підписаною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ним отримано від ОСОБА_1 гроші в розмірі 1380 грн, які він зобов`язався повернути повністю у строки згідно з договором позики грошей, укладеного 20 січня 2020 року між ним та ОСОБА_1 (а.с.9).
Згідно договору поруки від 20 січня 2020 року, укладеного між ОСОБА_3 (поручитель) та ОСОБА_1 (позикодавець), предметом договору є надання поруки за виконання зобов`язань з боку ОСОБА_2 за договором позики від 20.01.2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на суму 1 380 грн. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за договором позики від 20 січня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та боку ОСОБА_2 , в розмірі 50 грн. (п.1., 2. договору поруки). Згідно п.4 договору поруки за договором поруки позичальник і поручитель відповідають перед позикодавцем як солідарні боржники в обсязі 50 грн. (а.с.12).
Відповідачі не виконали умови договорів належним чином.
Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч. 1 ст.1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи його укладення, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
ОСОБА_2 отримав від позивача грошові кошти в сумі 1 380 грн згідно розписки від 20 січня 2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, згідно з розрахунком, позичальник станом на 28.08.2022 року борг не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість на суму 130 134,00 грн., з яких заборгованість за тілом позики складає 1 380,00 грн, заборгованість за відсотками складає 128 754,00 грн.
Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання, у другу чергу сплачуються проценти і неустойка, у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Договором поруки від 20 січня 2020 року передбачено, що відповідачі солідарно відповідають за договором позики у розмірі 50 грн., які на підставі ст. 534 ЦК України, мають бути стягнуті в рахунок погашення процентів солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики у розмірі 130 084,00 грн., яка складається з заборгованості за позикою 1 380,00 грн, заборгованості за відсотками 128 704,00 грн., солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає стягненню сума заборгованості за відсотками в розмірі 50 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 280-289 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу зі сплати процентів за договором позики від 20 січня 2020 року в розмірі 50 (п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 20 січня 2020 року в розмірі 130 084 (сто тридцять тисяч вісімдесят чотири) грн, яка складається з заборгованості за позикою 1 380,00 грн, заборгованості за відсотками 128 704,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 1300 (одна тисяча триста) грн 81 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 0 грн 53 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. О. Врона