Справа № 191/1406/22
Провадження № 2/191/483/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бочкарь Роман Віталійович, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, в інтересах якої діє адвокат Бочкарь Роман Віталійович, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, які в подальшому уточнив. В обґрунтування позовних вимоги зазначає, що 22 лютого 2020 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), було складено відповідний актовий запис № 56. 18 березня 2021 року, від вказаного шлюбу, у сторін народився син - ОСОБА_3 . Спільним подружнім життям позивач та відповідач проживали до березня 2022 року. На даний час сім`я позивача розпалася, подружніх стосунків сторони не підтримують, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, проживають окремо, а дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні. Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У даний час позивачка перебуває в тяжкому матеріальному становищі, чоловік припинив надавати родимі матеріальну допомогу на виховання спільної дитини, на утриманні більше дітей не має, тому позивачка вимушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів з відповідача на її користь. Відповідач працездатний, інших дітей чи непрацездатних батьків, яких він зобов`язаний утримувати, не має. У зв`язку із складним матеріальним становищем, позивачка потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача у розмірі від частини заробітку (доходу) платника до досягнення дитиною 3-річного віку,

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 79 Сімейного кодексу України якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік.

Позивачка вживала всіх заходів щодо одержання аліментів відповідача, всіляко намагаючись отримати допомогу, про що свідчить і являється доказом спілкування (переписки) з відповідачем у месенджерах Телеграм та Вайбер. Крім того, позивачка неодноразово дзвонила відповідачу з приводу надання їй матеріальної допомоги. Із зазначених обставин випливає, що відповідач навмисно ухилявся від виконання своїх обов`язків щодо утримання відповідачки. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч. і ст. 80 Сімейного кодексу України). Отже, позивачка має право претендувати на стягнення аліментів з відповідача за період з 01.03.2022 по 30.06.2022рр. у загальному розмірі 12000 гривень з розрахунку по 3000 гривень на місяць.

Також, відповідно до ст. ст.150, і 57 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідач з березня 2022 року сім`ю не утримував, участі у вихованні дитини не приймав, матеріальної допомоги дитині та позивачці не надавав і позивачці самій приходилось утримувати дитину, отримуючи при цьому лише допомогу по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-річного віку. Інших доходів, крім допомоги з боку держави, позивачка не мала і не має. У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Проте, у порушення вищезазначених норм, відповідач ухилявся від обов`язку утримувати дитину. Відповідно до частини 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий чає, але не більш як за десять років. Позивачка вживала всіх заходів щодо одержання аліментів відповідача, всіляко намагаючись отримати допомогу, про що свідчить в являється доказом скрін-шот переписки. Крім того, позивачка неодноразово дзвонила відповідачу з приводу надання їй матеріальної допомоги на дитину. Як вже зазначалося вище, відповідач працездатний, інших дітей чи непрацездатних батьків, не має. Відтак зобов`язаний сплачувати аліменти. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяв і дозволяє на даний час утримувати свою малолітню дитину та дружину. З зазначених доказів випливає, що відповідач навмисно ухилявся від виконання своїх обов`язків щодо утримання малолітньої дитини.

У зв`язку з викладеним, просить суд стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) у розмірі 1/6 від частини заробітку (доходу) платника (Відповідача) щомісяця, починаючи стягнення з моменту подання позову до досягнення дитиною - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років, тобто з 11.07.2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,) аліменти за минулий період на утримання дружини ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) за період з 01.03.2022 по 30.06.2022рр. у загальному розмірі 9572 гривень з розрахунку по 2393 гривень на місяць; стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,) аліменти за минулий період на утримання сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 01.03.2022 по 30.06,2022рр. у загальному розмірі 8 400 гривень з розрахунку по 2100 гривень на місяць; стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП; НОМЕР_2 ), судові витрата на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.; інші судові витрати покласти на відповідача.

01.02.2023 року від представника відповідача - адвоката Галенко І.Є. надійшов відзив на позовну заяву згідно якого не погоджується з даною позовною заявою. Зазначає, що дійсно з позивачем по справі відповідач має спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та не заперечує той факт про те, що повинен відповідно до закону сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Проте позивач по справі в прохальній частині позовної заяви взагалі не вказав на розмір аліментів, які хоче отримувати від відповідача по досягненні спільної дитини трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Позивач по справі не визначившись з розміром аліментів на своє утримання, просить стягнути з відповідача аліменти за минулий період на утримання дружини ОСОБА_1 за минулий період з 01 березня 2022 року по 30 червня 2022 року на суму 9572 гривень з розрахунку по 2393 гривень на місяць. Стягнути з відповідача аліменти за минулий період на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за минулий період з 01 березня 2022 року по 30 червня 2022 року на суму 8400 гривень з розрахунку по 2100 гривень. В обґрунтуванні прохальної частини позивач посилається на переписку в електронному месенджері Viber та Telegram та посилається на переписку, як на доказ, вказує на те що нібито позивач робила спробу, щодо отримання коштів на своє утримання та утримання своєї дитини саме з 01 березня 2022 року. Згідно з практикою Верховного Суду, зокрема, постановою від 19 січня 2022 року у справі №202/2965/21, роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»", тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки в такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення».

Також відповідно до матеріалів позову: «Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 80 СК України), «одже відповідачка має право претендувати на стягнення аліментів з відповідача за період з 01.03.2022 року по 30.06.2022 року у загальному розмірі 12 000 гривень з розрахунку по 3 000 гривень». По-перше, на підставі саме чого були зроблені такі розрахунки, отже в матеріалах справи відсутні будь які докази стосовно розміру заробітної плати відповідача. По-друге, в тексті позову вказана сума 12 000 гривень нібито винен відповідач по справі позивачу, проте в прохальній частині фігурують суми 9572 гривень та 8400 гривень. Також зовсім не зрозуміло чому саме такі суми вказані в прохальній частині позовної заяви та на підставі чого взагалі розраховувались дані матеріальні претензії. По третє, просив взяти до уваги, що тверда грошова сума призначається рішенням суду якщо не заперечує відповідач по справі, а тому не зрозуміло контекст саме твердої грошової суми 3000 гривень.

Позивач по справі не обґрунтував матеріальні претензії щодо стягнення аліментів за минулий період, оскільки ніхто не позбавляв позивача права звернутись до суду раніше за захистом своїх прав, а отже вважає майнові претензії щодо стягнення суми аліментів за минулий період взагалі, необґрунтованими та надуманими.

Так в описовій частині позовної заяви вказано, що відповідач по справі інших дітей чи непрацездатних батьків яких він зобов`язаний утримувати, не має, що є неправдою про що достовірно відомо позивачу. Позивач по справі ОСОБА_2 має на утриманні окрім спільного сина з позивачкою, ще двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

При вирішенні даного спору просить суд врахувати те, що ОСОБА_2 доброчесно сплачує аліменти на утримання як свого сина так і своєї дружини з моменту подання даної позовної заяви до суду (копії квитанції додаються до даного відзиву), а отже твердження стосовно того, що неможливо було домовитись з відповідачем про сплату аліментів є надуманими. Просить відмовити позивачу у задоволені позовних вимог частково та призначити аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/10 частини заробітку з моменту подання позовної заяви тобто з 11 липня 2022 року до досягнення спільною дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 трирічного віку тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В судове засідання представник позивача не з`явився, до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомленим про час, день та місце розгляду справи шляхом отримання СМС повідомлення. Надав відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнав частково.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони з 22.02.2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), атів запис №56, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 .

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4 .

Згідно судового наказу від 02.12.2022 року виданого Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі №191/1404/22 з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Крім того, з копій свідоцтв про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є їх батьком.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2019 року з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на підставі виконавчого листа № 2/195/182/19, виданого 09.07.2019 року Томаківським районим судом Дніпропетровської області, стягуються аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 05.03.2019 року до досягнення дітьми повноліття. Тобто судовим рішенням визначений розмір аліментів 1/3 частина на кожну дитину, що в загальному розмірі становить 2/3 частини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України).

Частинами 2 та 3 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частиною 2 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Згідно ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це.

Відповідно до ч.2,4 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1, 2 ст. 179 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Судом встановлено, що викладені доводи представника відповідача у відзиві є обґрунтованими та підтверджені документальними доказами.

Так, відповідач, окрім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має ще двох малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2019 року з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на підставі виконавчого листа № 2/195/182/19, виданого 09.07.2019 року Томаківським районим судом Дніпропетровської області, стягуються аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 05.03.2019 року до досягнення дітьми повноліття. Тобто судовим рішенням визначений розмір аліментів 1/3 частина на кожну дитину, що в загальному розмірі становить 2/3 частини.

Згідно судового наказу № 191/1404/22, провадження № 2-н/191/57/22 від 02.12.2022 року, виданого Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Отже, вимога позивачки про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку, та наявні у відповідача зобов`язання по сплаті аліментів на утримання двох дітей у розмірі 2/3 частини та на утримання однієї дитини у розмірі частини не відповідають вищевказаній нормі ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» в тій частині, що розмір відрахувань для сплати аліментів на неповнолітніх дітей не може перевищувати 70 %.

За таких обставин, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів за минулий період на утримання дружини та дитини з 01.03.2022 року по 30.06.2022 року, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Дані норми застосовуються до сплати аліментів одному з подружжя.

Згідно ч. 1, ч. 2 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Дані норми застосовуються до сплати аліментів на дитину.

Позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на скрін-шот її переписки з відповідачем, який надала суду, як доказ вживання нею заходів щодо одержання аліментів від відповідача на своє утримання та на утримання дитини, а також посилається на свої неодноразові дзвінки відповідачу з приводу надання їй матеріальної допомоги. Дані доводи позивачки є недоведеними, оскільки жодних належних цьому доказів суду не надано. А роздруківка електронного листування не може вважатися електронним документом в розумінні положень ч.1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оскільки не містить обов`язкових реквізитів електронного документа, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі № 202/2965/21. Крім того, зміст текстових повідомлень не містить відомостей щодо вжиття позивачкою заходів для одержання аліментів за період з 01.03.2022 року по 30.06.2022 року.

За таких обставин позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Також, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

У відповідності до ч.6, 7 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви, а в задоволенні позу відмовлено, відповідно ст.141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави, а витрати за правничу допомогу покладаються за позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268,ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бочкарь Роман Віталійович, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя Т. В. Прижигалінська