ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/4365/19 Номер провадження 22-ц/814/1711/23Головуючий у 1-й інстанції Труханович В.В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Триголов В.М.,

секретар Владіміров Р.В.,

з участю прокурора Вороненко А.М., представника відповідача адвоката Плугатирьова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у місті Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником - адвокатом Альошиним Василем Валерійовичем,

на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 18 лютого 2020 року, постановлене суддею Трухановичем В.В.,

у справі за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, про стягнення заборгованості за договором оренди землі,

в с т а н о в и в:

01.07.2019 керівник Харківської місцевої прокуратури №1 звернувся в суд із цим позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради. В обґрунтування підстав позову зазначає, що на підставі рішення Харківської міської ради №269/03 від 24.12.2003 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів» між Харківською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 07.06.2004, зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 19.07.2004 за №7923/04.

За умов такого договору Харківська міська рада передала ОСОБА_1 у строкове, до 01.12.2028, платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :14:040:0001, загальною площею 0,4420 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 . На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, які належать орендарю на праві приватної власності - нежитлова будівля, а також інші об`єкти інфраструктури.

Сторонами також погоджено умови використання земельної ділянки, для реконструкції нежитлової будівлі для розміщення офісу з лабораторними та складськими приміщеннями та для подальшої експлуатації, а також розмір орендної плати.

Листом №3819/0/226-19 від 12.03.2019 Департаментом територіального контролю Харківської міської ради повідомлено місцеву прокуратуру про те, що відповідно до інформації Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 15.02.2019 за №1066/0/225-19 між Харківською міською радою та ОСОБА_1 дійсно укладений договір оренди землі реєстраційний номер 7923/04 від 19.07.2004 на указану земельну ділянку. Документи для оформлення угоди про розірвання або рішень суду про розірвання зазначеного договору оренди землі до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради не надходили.

Разом з тим, листом ГУ ДФС у Харківській області №13069/9/20-40-17-03 від 23.04.2019 місцеву прокуратуру повідомлено про наявність заборгованості ОСОБА_1 по орендній платі нарахованої на підставі податкового повідомлення-рішення №-2030 від 04.06.2018 у розмірі 160 407,80 грн. та податкового повідомлення-рішення №2 від 04.05.2017 у сумі 160 407, 80 грн. Загальна сума заборгованості склала 320 815,60 грн. та заявлена позивачем до стягнення на користь Харківської міської ради.

Право вимоги за цим позовом місцевою прокуратурою в інтересах держави обґрунтовано тим, що при наявності заборгованості у ОСОБА_1 заборгованості за договором оренди землі, орган місцевого самоврядування - Харківська міська рада, до компетенції якої відноситься повноваження по вжиттю заходів до примусового стягнення указаного боргу, у судовому порядку не вживає відповідних заходів та не здійснює захист порушених законних економічних (матеріальних) інтересів місцевого самоврядування, територіальної громади міста та як наслідок й інтересів держави в цілому.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 18.02.2020 позовну заяву керівника Харківської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди землі - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради заборгованість по орендній платі за користування згідно договору оренди землі №7923/04 від 19.07.2004 у сумі 320 815,60 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь прокуратури Харківської області судовий збір у розмірі 4 812,24 грн.

При постановленні рішення районний суд виходив із підстав доведеності неналежного виконання орендарем умов договору в частині його оплатності, унаслідок чого утворилась заборгованість з орендної плати. Оскільки орендодавцем, Харківською міською радою, самостійно заходи щодо стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою з 2004 року у судовому порядку не вживалися, що потенційно призводить до неповного надходження плати за землю, яка перебуває в комунальній власності, що в свою чергу має наслідком невиконання прибуткової частини місцевого бюджету, суд визнав наявними підстави для представництва інтересів держави у цій справі Харківською місцевою прокуратурою №1.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.05.2021 у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Альошина В.В. про перегляд заочного рішення - відмовлено.

Відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Альошин В.В., оскаржив заочне рішення суду в загальному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заперечує розмір стягнення, оскільки чинне законодавство не наділяє позивача правом визначати розмір орендної плати та здійснювати її розрахунок із застосуванням індексів інфляції або коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки. Тоді як ні у позовній заяві, ні в оскаржуваному рішенні не зазначено період стягнення орендної плати за землю, що може призвести до повторного її стягнення у подальшому.

Зазначає у справі відсутні докази направлення відповідачу податкових повідомлень-рішень, а позивач та особа, в інтересах якої пред`явлений позов, не є суб`єктами адміністрування податків. Тоді як орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є формою плати за землю та входить до складу податку на майно (пп.14.1.147. п.14.1. ст.14 ПК України). Отже зобов`язання відповідача, як орендаря, є податковим зобов`язанням, а тому його адміністрування має здійснюватися відповідно до вимог ПК України.

За таких обставин вважає спір щодо стягнення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності є публічно-правовим, а судом першої інстанції порушено правила підвідомчості. Адже правовідносини врегульовані нормами публічного, а не приватного права, а суб`єктом звернення до суду має бути орган Державної податкової служби, який реалізує свою владну управлінську функцію.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 12.07.2021 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником - адвокатом Альошиним В.В., на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 18.02.2020; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду.

23.07.2021 Харківська міська рада подала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обґрунтоване.

26.07.2021 керівник Харківської місцевої прокуратури №1 (з 15.03.2021 - Шевченківська окружна прокуратура міста Харкова) подав відзив на апеляційну скаргу, в якому з підстав, раніше викладених у позовній заяві, доводить правильність висновків суду першої інстанції та безпідставність вимог апеляційної скарги. Зазначає, що вказаний спір не є публічно-правовим, оскільки предметом спору є невиконання зобов`язання відповідача за договором щодо сплати орендної плати.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.12.2021 зупинено провадження у цій справі до розгляду Об`єднаною Палатою Верховного Суду цивільної справи №644/4738/19 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26.12.2022 справу прийнято до провадження, відновлено провадження та призначено до судового розгляду із повідомленням сторін.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23.05.2023 витребувано із Харківської міської ради витяги з технічної документації з нормативної грошової оцінки за період із 01.01.2017 по 31.12.2018 щодо земельної ділянки кадастровий номер :14:040:0001, загальною площею 0,4420 га по АДРЕСА_1 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 .

У суді апеляційної інстанції представник відповідача доводи апеляційної скарни підтримав, наполягаючи на її задоволенні.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на неї, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, як законного та обґрунтованого.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, що згідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 07.06.2004, на підставі рішення ХVІІІ сесії Харківської міської ради ХХІV скликання від 24.12.2003 №269/03, між Харківською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі, зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 19.07.2004 за №7923/04.

За умов такого договору, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,4420 га. (п.п.1,2 договору).

Згідно п.3 договору на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, які належать орендареві на праві приватної власності - нежитлова будівля, а також інші об`єкти інфраструктури.

Земельна ділянка передається в оренду для реконструкції нежитлової будівлі для розміщення офісу з лабораторними та складськими приміщеннями (але не пізніше прийняття об`єкту в експлуатацію) та для подальшої експлуатації (п.15 договору).

Згідно п.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки: на період будівництва згідно з довідкою №515/04 від 16.03.2004 становить 302 964,00 грн.; на період експлуатації згідно з довідкою №516/04 від 16.03.2004 становить 1 514 820,00 грн.

За змістом п.8 договору строк його дії: на період будівництва - до 01.12.2005, на період експлуатації - до 01.12.2028.

Розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку становить: на період реконструкції: 2004 рік - 497,62 грн., 2005 рік - 663,49 коп.; на період експлуатації: 2005 рік - 2876,90 грн., 2006 рік - 3745,39 грн., з 2007 року - 5428,10 грн. (п.9 договору).

Згідно п.10 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції.

Пунктом 28 договору оренди землі передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати./а.с.75-77 т.1/

Листом №3819/0/226-19 від 12.03.2019 Департаментом територіального контролю Харківської міської ради повідомлено місцеву прокуратуру про те, що відповідно до інформації Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 15.02.2019 за №1066/0/225-19 між Харківською міською радою та ОСОБА_1 дійсно укладений договір оренди землі реєстраційний номер 7923/04 від 19.07.2004 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :14:040:0001) зі строком дії до 01.12.2028. Документи для оформлення угоди про розірвання або рішень суду про розірвання зазначеного договору оренди землі до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради не надходили./а.с.86 т.1/

Листом ГУ ДФС у Харківській області №13069/9/20-40-17- 03 від 23.04.2019 повідомлено місцеву прокуратуру про наявність заборгованості ОСОБА_1 по орендній платі за землю на підставі договору оренди землі №7923/04 від 19.07.2004. Так, загальна сума заборгованості становить 320 815,60 грн. та складається із нарахованої заборгованості на підставі податкового повідомлення-рішення №-2030 від 04.06.2018 у сумі 160 407,80 грн. та податкового повідомлення-рішення №2 від 04.05.2017 у сумі 160 407,80 грн./а.с.81-83 т.1/

На виконання частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» 24.06.2019 місцевою прокуратурою повідомлено Харківську міську раду про вжиття заходів представницького характеру у її інтересах./а.с.91 т.1/

Задовольняючи вимоги позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконав обов`язки, визначені ст.24 Закону України «Про оренду землі», не надав суду доказів на підтвердження виконання умов договору та сплати коштів за користування орендованою земельною ділянкою, яка підлягає стягнення в розмірі заявленому до стягнення.

При цьому, районним судом було враховано, що орендодавцем, Харківською міською радою, самостійно заходи щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати не вживалися, що має наслідком невиконання прибуткової частини місцевого бюджету, та визнано наявними підстави для представництва Харківською місцевою прокуратурою №1 інтересів держави в особі Харківської міської ради.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги їх правильність не спростовують та зводяться до загального цитування норм матеріального права та його довільного тлумачення на власну користь.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його і невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів (ч.2 ст.16 Закону України «Про оренду землі»).

Із моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб`єктами та у подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору. Такі ознаки притаманні не адміністративним, а цивільним правовідносинам, які з урахуванням суб`єктного складу можуть бути предметом судового розгляду у відповідному суді загальної юрисдикції або господарському суді.

Наведене відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованій у справі №191/71188/2012 від 13.03.2019, яка є обов`язковою для застосування та спростовує доводи апеляційної скарги, що цей спір не підвідомчий судам загальної юрисдикції. При цьому колегія суддів зазначає, що законодавець розмежовує поняття «земельний податок» та «орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності» залежно від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками. Тоді як у цій справі питання нарахування податкової заборгованості не становить предмет судового розгляду, як і будь-які владні управлінські функції Державної податкової служби, чиї рішення судом не переглядаються.

Стосовно обрахування розміру орендної плати, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь- не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Індексація нормативної грошової оцінки земель передбачена пунктом 289.1 ст.289 ПК України, відповідно до якого для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

За правилами п.289.2 ст.289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року.

За загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки. Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена у договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до наведеної норми Закону (індексується лише орендна плата). Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справах №922/1658/19 від 09.04.2020, №193/805/20 від 23.06.2022.

У цій справі нормативна грошова оцінка земельної ділянки, на момент укладення договору оренди землі складала: на період будівництва 302 964,00 грн.; на період експлуатації 1 514 820,00 грн. (п.5 договору); розмір орендної плати за місяць із 2007 року- 5 428,10 грн. (п.9 договору).

Згідно п.10 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції.

За інформацією, розміщеною на офіційному сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, розрахований відповідно до п.289.2 ст.289 ПК України, станом на 01.01.2019 становить 1,0.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель становить: 1996 рік - 1,703; 1997 рік - 1,059; 1998 рік - 1,006; 1999 рік - 1,127; 2000 рік - 1,182; 2001 рік - 1,02; 2005 рік - 1,035; 2007 рік - 1,028; 2008 рік - 1,152; 2009 рік - 1,059; 2010 рік - 1,0; 2012 рік - 1,0; 2013 рік- 1,0; 2014 рік - 1,249; 2015 рік - 1,433; 2016 рік - 1,06.

Отже розрахунок суми орендної плати з урахуванням індексів інфляції становить: 5428,10 грн. х 1,035 х 1,028 х 1,152 х 1,059 х 1,0 х 1,0 х 1,0 х 1,0 х 1,249 х 1,433 х 1,06 х 1,0= 13 367, 32 грн. на місяць та 160 407,80 грн. за рік.

Такий розмір заборгованості по орендній платі відповідачем не спростований належними та допустимими доказами, як того вимагають положення ст.ст.77-81 ЦПК України. Відповідач, диспозитивно розпорядившись належними йому правами, не виконав процесуального обов`язку та не надав суду доказів належності виконання зобов`язання за договором оренди, не спростував розмір стягнення, а тому за правилами ч.4 ст.12 ЦПК України несе ризики настання наслідків із цим пов`язаних.

Податкові повідомлення-рішення форми «Ф» №-2030 від 04.06.2018, №32692-5606-2030 від 27.03.2019 про сплату орендної плати за податковий період 2018 та 2019 роки на суму зобов`язання по 160 407,80 грн. за рік надіслані ОСОБА_1 рекомендованими листами із повідомленням №073, №904 за його зареєстрованим місцем проживання, яке також відповідає даним, указаним ним в договорі оренди ( АДРЕСА_2 ), що спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність у справі доказів направлення відповідачу таких податкових повідомлень-рішень./а.с.106-108 т.1/ Тоді як повернення таких рішень без вручення адресату з поміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, тобто є власною волею відповідача.

За вказаних обставин, установивши порушення відповідачем умов договору оренди в частині сплати орендної пати, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі, заявленому до стягнення. Доводи апеляційної скарги викладеного не спростовують та зводяться до нерозуміння природи зобов`язання, що не звільняє відповідача від обов`язку його виконання. Натомість обрахування розміру орендної плати із застосуванням індексів інфляції прямо передбачено умовами договору (п.10) та ст.21 Закону України «Про оренду землі».

Доводів на спростування права місцевої прокуратури на представництво інтересів держави в цій справі апеляційна скарга не містить, а інші її мотиви не ґрунтуються на законі та є довільним цитуванням норм ПК України на власну користь. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником - адвокатом Альошиним Василем Валерійовичем, залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 18 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04.07.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

В.М. Триголов