Справа № 464/6311/22
пр.№ 2/464/171/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар судового засідання Шманько О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 144 000 грн. за період з січня 2022 року до грудень 2022 року. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 13.10.2021 прийнята на посаду медичної сестри до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 . Трудові обов`язки як медична сестра здійснювала на базі пункту прийому біологічного матеріалу за адресою: АДРЕСА_1 . З жовтня 2021 до грудень 2021 року сторони належним чином виконували свої обов`язки як працівник та роботодавець згідно з умов трудового договору. Однак, починаючи з січня 2022 року, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 перестала виконувати обов`язки трудового договору щодо виплати заробітної плати, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з І кварталу 2021 року по IV квартал 2022 року. Невиплата заробітної плати відповідачем пояснювалась з різних причин. Однак, починаючи з моменту повномасштабної збройної агресії росії проти України відсутність заробітної плати пояснюється введенням воєнного стану на території України. Як видно з листа Управління Держпраці у Житомирській області, наданого за зверненням позивача, введення воєнного стану не знімає з роботодавця обов`язку виплачувати працівнику заробітну плату або середню заробітну плату, якщо працівник продовжує виконувати роботу, або законом для такого працівника передбачене здійснення відповідних нарахувань на виплат. Станом на день подання позовної заяви трудові відносини між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 не припинено. Враховуючи те, що заробітна плата позивача становила 12 000 грн., грошова сума, яка підлягає стягненню з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за період з січня 2022 року до грудень 2022 року складає 144 000 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , зокрема, 14.10.2021 відповідно до наказу №337 від 13.10.2021 прийнята на посаду сестри медичної, що підтверджується записами трудової книжки, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с. 10-11).

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Форми ОК-5, наданих Пенсійним фондом України, відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 02.12.2022, видно, що ФОП ОСОБА_2 здійснювалося нарахування заробітної плати позивачу лише з жовтня 2021 року по грудень 2021 (а.с. 14-19).

Згідно з листом Управління Держпраці у Житомирській області, наданим за зверненням ОСОБА_1 , введення воєнного стану не знімає з роботодавця обов`язку виплачувати працівнику заробітну плату або середню заробітну плату, якщо працівник продовжує виконувати роботу або законом для такого працівника передбачене здійснення відповідних нарахувань на виплат (а.с.12).

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Однак, під час трудових відносин сторін у справі, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, відповідачем не здійснювалось нарахування на виплата заробітної плати позивачу, внаслідок чого утворилась заборгованість.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, який в подальшому продовжено.

Відповідно до ст. 10 Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойові дії, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства.

Відомостей щодо припинення діяльності відповідача внаслідок ведення бойових дій в Україні під час розгляду справи судом не встановлено.

Згідно з розрахунком невиплаченої заробітної плати, наданим позивачем, заборгованість ФОП ОСОБА_2 щодо невиплати позивачу заробітної плати за період з січня 2022 року до грудень 2022 року становить 144 000 грн. При цьому, відповідачем іншого розрахунку на спростування здійсненого позивачем суду не надано.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідачем порушено трудові права позивача, суд приходить до висновку, що з ФОП ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 необхідно стягнути невиплачену заробітну плату у розмірі 144 000 грн.

Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 992,40 грн. судового збору.

Керуючись статтями 2, 81, 89, 142, 247, 263 265, 280 289 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) заробітну плату у розмірі 144 000 (сто сорок чотири тисячі) гривень.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.