Справа № 462/2442/23
УХВАЛА

11 квітня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

встановив:

ОСОБА_1 , 10.04.2023 року звернулась до Залізничного районного суду м. Львова із заявою в порядку окремого провадження про видачу обмежувального припису.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що справа підлягає направленню за підсудністю до іншого суду для розгляду по суті.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини іосновоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Слід також врахувати, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч. 1ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

За правилами п. 1, 3 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана, зокрема: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником, а також батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини.

З матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до території Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Порядок реєстрації місця проживання чи перебування фізичних осіб в Україні регулюється Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Правилами реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 р. № 207.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», його дія поширюється на громадян України, а також на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, відповідно до їх прав та свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, визначено, що місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Також зазначені документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Заявником не надано передбачених Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» документів, які мали підтвердити її проживання в межах юрисдикції Залізничного районного суду м. Львова.

Разом з тим, будь - яких відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування заявника у Залізничному районі м. Львова, суду не надано. Також матеріали справи не містять даних про перебування заявника у закладі, що розташований у Залізничному районі м. Львова та належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст.31ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку про необхідність передачі справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису за підсудністю до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

За нормами ч.3 ст.31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст.ст.31,32, 259-261,350-1,350-2,353ЦПК України

постановив:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису направити за підсудністю до Самбірського міськрайонного суду Львівської області (81400, Львівська область, м. Самбір, вул. Мазепи, 18).

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Пилип`юк Г.М.