1Справа № 335/3006/23 2-о/335/99/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Бородіної Е.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Вознесенівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, в обгрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області, тобто наразі на тимчасово окупованій території, на якій органи ДРАЦС України тимчасово не працюють, що позбавляє заявника можливості зареєструвати смерть чоловіка на території України. У зв`язку з цим, заявник просить суд встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 06.04.2023 року заяву ОСОБА_1 , яка була подана без додержання вимог ЦПК України, було залишено без руху, заявнику надано строк на усунення недоліків заяви. Визначені в ухвалі суду недоліки заяви 10.04.2023 року було усунуто заявником, шляхом подання через канцелярію суду письмової заяви, до якої долучено докази у справі.

Ухвалою суду від 12.04.2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду.

На підставі ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін, які у судове засідання не з`явилися, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Факт родинних відносин заявника ОСОБА_1 з ОСОБА_2 підтверджено дослідженими судом доказами, а саме: копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.03.2023 року, згідно з яким 25.05.2012 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 13.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, зі змінами на час розгляду справи, вся територія Кам`янко-Дніпровської міської територіальної громади є тимчасово окупованою територією з 02.03.2022 року.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 97 від 20.01.2023 року, наданого заявником, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер у м. Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області, у 2022 році, у якому відомості про день і місяць його смерті відсутні.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Заявник зобов`язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Зокрема, при цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від оголошення особи померлою, який , на відміну від факту смерті особи, встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Таким чином, підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

З наданої заявником копії лікарського свідоцтва про смерть особи вбачається її настання у 2022 році без зазначення повної дати (дня та місяця).

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану", актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Статтею 17 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Виходячи із зазначених норм Закону, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не змінює собою документів, що видаються цими органами, а є лише підставою для їх одержання.

За відсутності достовірних доказів про певний і точний час смерті особи, суд не може встановити відповідний факт, який має юридичне значення. Зазначена заявником у заяві дата смерті її чоловіка ОСОБА_2 не підтверджена належними доказами та не відповідає даті, встановленій у лікарському свідоцтві, копію якого долучено до заяви.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 за відсутності належних доказів про настання смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , саме у певний час, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 293, 315, 317, 354, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Вознесенівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Калюжна