Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2023 Справа №607/5945/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участі секретаря судового засідання Кочмар С.М.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 пред`явив в суд позов до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначено, що 08.01.2022 о 23 год. 15 хв. по вул. Живова, 15а у м. Тернополі громадянин ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , не був достатньо уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, а також не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив наїзд на транспортний засіб марки «Lexus RX 350», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 та який був припаркований на паркувальному майданчику ТЦ «Орнава». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні ушкодження із матеріальними збитками. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.02.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. З метою визначення дійсної вартості (розміру) матеріального збитку, завданого позивачу, внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, ОСОБА_4 звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 про проведення звіту про оцінку автомобіля, у зв`язку із цим, 24.01.2022 між ними було укладено договір № 2401 про проведення оцінки вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу. Згідно зі звітом про оцінку автомобіля від 07.02.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 42574,51 грн, при цьому, за проведення огляду, фотографування, складання звіту оцінки матеріального збитку позивач сплатив ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 2500 грн. Крім цього, в результаті ДТП позивачу була завдана моральна шкода, яка полягала у його душевних стражданнях позивача, які призвели до негативних змін у його житті та житті його родини, він зазнав емоційного стресу, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, безпомічності, а також зазнав негативних переживань, тривоги, емоційної напруги, нервозності. Також, позивач вказав, що внаслідок пошкодження його транспортного засобу він змушений був прикласти додаткові зусилля для відновлення звичайного способу життя, а пошкодження відповідачем належного позивачу автомобіля призвели до того, що він не може використовувати автомобіль за цільовим призначенням, зокрема добиратися до роботи, їздити з сім`єю на відпочинок, тощо. Як зазначив позивач, йому та його сім`ї довелось використовувати громадський транспорт, що спричинило їм значні незручності та понесення додаткових витрат, та, в свою чергу, призвело до розладу в сім`ї та проблем на роботі, оскільки багато раніше запланованих справ, потребували пересування автомобілем, відтак позивач був змушений їх відкласти. Водночас, відповідач жодного разу не поцікавився ні станом здоров`я позивача, ні завданими йому матеріальними збитками, а вищенаведене значно змінило ритм життя позивача та його сім`ї відтак, розмір заподіяної йому моральної шкоди позивач оцінює у 15000 грн. З урахуванням зазначеного позивач вважає, що має право на стягнення матеріальної шкоди в розмірі 42574,51 грн, витрат за проведення звіту про оцінку автомобіля в розмірі 2500 грн та моральної шкоди в розмірі 15000 грн з відповідача як з особи, відповідальної за завданий збиток. З цих підстав позивач просив задовольнити позов, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Ухвалою судді від 18.05.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 29.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 29.07.2022 о 10 год., яке, неодноразово відкладалось чи в якому неодноразово було оголошено перерву: у зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_2 , за клопотанням представника позивача адвоката Ващука Я.С., у зв`язку з неявкою учасників справи, витребуванням спадкової справи після померлого ОСОБА_4 .

21.11.2022 ОСОБА_1 подав до суду заяву про залучення правонаступника у справі, у якій просив замінити позивача ОСОБА_4 у справі його правонаступником ОСОБА_1 . Заяву обґрунтовано тим, що між 22 год. 30 хв. 10.08.2022 та 07 год. 15 хв. ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Фрехен, країни Федеративної Республіки Німеччини, помер позивач ОСОБА_4 , після його смерті, за заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом було відкрито спадкову справу та встановлено, що до складу спадкового майна належить, зокрема пошкоджений, внаслідок ДТП 08.01.2022, транспортний засіб. Відтак, враховуючи положення статті 55 ЦПК України та статтей 22, 1166, 1216, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку із успадкуванням спадкового майна померлого ОСОБА_1 , просив задовольнити заяву. На підтвердження вказаного, до заяви долучено копію апостильованого та перекладеного свідоцтва про смерть ОСОБА_4 та свідоцтва про народження ОСОБА_1 .

14.12.2022 приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Вовк Т.В. подала до суду відповідь на запит суду від 08.12.2022, у якій зазначено, що 06.12.2022 нею було зареєстровано спадкову справу № 39/2022 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого ОСОБА_7 , окрім останнього із заявами про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщин ніхто інший не звертався. На підтвердження вказаного до відповіді долучено копію спадкової справи № 39/2022.

09.02.2023 представник Тернопільської районної державної нотаріальної контори подала до суду відповідь на запит суду від 30.01.2023, у якій зазначено, що запит суду щодо надання інформації про спадкову справу, заведену після померлого ОСОБА_4 , направлено за належністю до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Вовк Т.В. Також, зазначено, що інформація щодо посвідчених померлим заповітів відсутня. На підтвердження вказаного до відповіді долучено інформаційні довідки зі Спадкового реєстру.

16.02.2023 ухвалою суду, занесеною до протоколу засідання, задоволено клопотання представника позивача адвоката Ващука Я.С. та замінено позивача ОСОБА_4 його правонаступником ОСОБА_1 , а також долучено до матеріалів справи копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, у зв`язку з цим, розгляд справи відкладено на 14.03.2023 на 09 год. 15 хв., яке, за письмовим клопотанням представника позивача та неявкою учасників справи, повторно відкладено на 05.04.2023 на 10 год. 30 хв.

05.04.2023 ухвалою суду, занесеною до протоколу засідання, задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_8 та залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , у зв`язку з цим, оголошено перерву у розгляді справи до 21.04.2023 до 14 год. 30 хв., яке, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, відкладено на 29.05.2023 на 14 год., та, за клопотанням представника позивача адвоката Ващука Я.С., повторно відкладено на 15.06.2023 на 12 год.

У судове засідання представник позивача адвокат Ващук Я.С. подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі та позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Відзиву на позов від відповідача не надходило.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 також, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилась, не повідомивши про причини неявки. Пояснень щодо позову від третьої особи не надходило. Наведене, відповідно до статті 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з частиною четвертою статті 223, статті 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача у поданій ним 15.06.2023 заяві не заперечив проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.02.2022 (справа №607/393/22), яка набрала законної сили 11.04.2022, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850 гривень. Також стягнуто з нього судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Цією ж постановою судом було встановлено, що: «08 січня 2022 року о 23 год. 15 хв. громадянин ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», д.н.з. « НОМЕР_1 », в порушення п.п. 2.3 б), 12.1 ПДР України, рухаючись автомобілем в м. Тернополі по вул. Живова, 15а, не був достатньо уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, а також не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив наїзд на транспортний засіб марки «Lexus RX 350», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 та який був припаркований на паркувальному майданчику ТЦ «Орнава». Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження із матеріальними збитками.».

24.01.2022 між приватним підприємцем ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено договір № 2401 про проведення оцінки вартості матеріального збитку КТЗ. Предметом договору є проведення оцінки вартості матеріального збитку КТЗ, об`єктом оцінки КТЗ автомобіль «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 . При цьому вартість послуги відповідно до пункту 8 Договору визначено 2500 грн.

Також, з рахунку № 10 серії від 24.01.2022 вбачається, що вартість послуги зі складання звіту з визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , дійсно становить 2500 грн.

Відповідно до звіту від 07.02.2022 про оцінку автомобіля «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконаного суб`єктом оціночної діяльності Приватним підприємцем ОСОБА_6 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з включенням в розрахунку ПДВ, складає 42574,51 грн (дата оцінки 24.01.2022). Наведене також підтверджується ремонтною калькуляцією № 240122 від 07.02.2022.

Як убачається з протоколу огляду транспортного засобу від 24.01.2022, здійсненого за участю аварійного комісара, оцінювача ОСОБА_9 та власника транспортного засобу ОСОБА_1 , у автомобілі «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_3 , 2016 року випуску, оранжевого кольору, внаслідок ДТП виявлено ряд пошкоджень. Також, у протоколі вказано, що учасник ДТП ОСОБА_2 на огляд КТЗ не з`явився.

Пошкодження транспортного засобу підтверджуються, зокрема таблицею №№ 1-5 до звіту оцінки КТЗ.

Як убачається з акту прийому-передачі виконаної роботи від 07.02.2022, робота зі складання протоколу огляду, фотографування, звіт оцінки матеріального збитку КТЗ «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , передана замовнику та виконана якісно у встановлений строк, що підтверджено підписами суб`єкта оціночної діяльності Приватного підприємця ОСОБА_6 , яка здала роботу, та ОСОБА_4 , який її прийняв. Вартість послуги визначено 2500 грн (без ПДВ).

Згідно з квитанцією № В6АМ-0818-23В9-Х174 від 07.02.2022 ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_6 за рахунком № 10 від 24.01.2022 за складання звіту ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ) 2500 грн.

З матеріалів спадкової справи № 39/2022, наданої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Вовк Т.В., вбачається, що 10.08.2022 та 07 год. 15 хв. ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Фрехен, країни Федеративної Республіки Німеччини, помер позивач ОСОБА_4 , після його смерті син померлого ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. Окрім сина померлого є інший спадкоємець за законом дружина померлого ОСОБА_3 , яка відповідно до копії будинкової книги зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак вона не зверталась до нотаріуса з відповідною заявою. Станом на 06.12.2022 свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Згідно з Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 70820203 від 06.12.2022 та № 71401870 від 08.02.2023 за параметрами запиту « ОСОБА_4 » інформація відсутня.

Крім цього, відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 71401825 від 08.02.2023 спадкова справа №39/2022 номер у спадковому реєстрі 70001748, заведена після смерті ОСОБА_4 чинна.

З наведеного випливає, що спадщину прийняв син померлого ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги викладене, суд замінив сторону позивача ОСОБА_4 на ОСОБА_1 , оскільки ця особа є його правонаступником, а також, залучив до участі у справі іншого спадкоємця, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору дружину померлого ОСОБА_3 .

Автомобіль марки «Hyundai» моделі «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , 2016 року випуску, оранжевого кольору, належав ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (дата реєстрації 25.06.2021).

Однак, 27.10.2022 зазначений автомобіль марки «Hyundai» моделі «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , 2016 року випуску, оранжевого кольору було перереєстровано на нового власника ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 (дата першої реєстрації 25.06.2021).

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права.

Відповідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання).

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною першою статті 1187 Цивільного кодексу України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до висновку наведеному у постанові Верховного Суду України від 27.04.2018 року у справі № 910/9029/17, за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 ЦК України).

При цьому потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічний правовий висновок, наведений у постанові Верховного Суду України від 26.10.2016 у справі № 6-954цс16.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, вказано, що з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Згідно з частиною 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, судом установлено, що 08.01.2022 о 23 год. 15 хв. громадянин ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.п. 2.3 б), 12.1 ПДР України, рухаючись автомобілем в м. Тернополі по вул. Живова, 15а, не був достатньо уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, а також не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив наїзд на транспортний засіб марки «Lexus RX 350», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 та, який був припаркований на паркувальному майданчику ТЦ «Орнава». Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження із матеріальними збитками».

Зазначені обставини встановлені постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.02.2022, яка набрала законної сили.

Власником транспортного засобу є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 .

Розмір шкоди, заподіяної майну ОСОБА_1 , встановлений звітом про оцінку автомобіля «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 від 07.02.2022 та становить 42574,51 грн.

При цьому, слід враховувати, що за проведення вищевказаного звіту для визначення завданої відповідачем позивачу шкоди, позивачем було сплачено Суб`єкту оціночної діяльності Приватному підприємцю ОСОБА_6 грошову суму у розмірі 2500 грн.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивачу протиправними діями ОСОБА_2 , які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, було завдано матеріальну шкоду у розмірі 45074,51 грн, з яких: 42574,51 грн шкода заподіяна майну позивача; 2500 витрати за проведення звіту про оцінку автомобіля, яка перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із цими діями останнього.

Відтак, позов у цій частині є підставним та підлягає до задоволення.

Разом з цим, звертаючись до суду позивач ОСОБА_4 заявляв вимоги про відшкодування йому моральної шкоди в розмірі 15000 гривень.

Зазначені вимоги були підтримані представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Ващуком Я.С., як спадкоємця ОСОБА_4 , в ході судового розгляду.

В силу положень частини третьої статті 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

Оскільки моральна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08.01.2022 ОСОБА_4 не була присуджена за життя, а заявляючи таку вимогу ОСОБА_1 не зазначив про заподіяння неправомірними діями відповідача шкоди безпосередньо йому, тобто не в порядку правонаступництва, така шкода не підлягає відшкодуванню на користь ОСОБА_1 .

Відтак, вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню.

За вказаних обставин суд приходить до переконання про порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача в користь позивача 45074,51 грн матеріальної шкоди.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Позивачем ОСОБА_4 , правонаступником якого є спадкоємець ОСОБА_1 , заявлено до стягнення з відповідача 60 074,51 грн, при цьому судом було задоволено позов частково, шляхом стягнення з відповідача в користь ОСОБА_1 45 074,51 грн. Відтак, судом було задоволено позовні вимоги у розмірі 45 074,51 грн.

Таким чином, враховуючи вимоги частину першу статті 141 ЦПК України, беручи до уваги, що судом було частково задоволено позов, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 744,61 грн (45 074,51 грн / 60 074,51 грн * 992,40 грн = 744,61 грн), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 89, 141, 263 265, 273, 280 282, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 45074 (Сорок п`ять тисяч сімдесят чотири) грн 51 коп., завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 744 (Сімсот сорок чотири) грн 61 коп. сплаченого позивачем судового збору.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич