Справа № 459/212/23
Провадження № 2/459/24/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 квітня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мельникович М. В.

з участю секретаря судового засідання Горощук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В :

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал»: заборгованість за Договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 11.07.2020 в сумі 82 445 грн 49 коп.; судові витрати: судовий збір в сумі 2 481 грн 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 9 000 грн.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, 11.07.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № , відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM» (надалі - Правила). Відповідно до умов даного Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн, в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору. Позивач зазначив, що Договір позики укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № від 11.07.2020, що акцептований відповідачем 11.07.2020 шляхом підписання електронним підписом. Пропозиція (Оферта) на отримання 2 траншу згідно Заявки-анкети № від 18.08.2020 в рамках Договору про надання позики № від 11.07.2020 підписано ОСОБА_1 18.08.2020 електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС- повідомлення на телефонний номер, зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з веденням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти в розмірі 7000 грн. Позивач зауважив, що підписанням договору позики відповідач підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому була надана всі інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. ТОВ «ІНФІНАНС» належним чином виконало свої зобов`язання за Договором, надавши позичальнику кредитні кошти у порядку, передбаченому умовами Договору. 18.10.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 18-10/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № від 11.07.2020, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 . Таким чином, позивач вважає, що ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Інфінанс» втратив такі права. Також позивач зазначив, що за період користування кредитними коштами відповідачем здійснені часткові платежі на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, однак станом на дату звернення до суду заборгованість за Договором не погашена, проценти за користування кредитними коштами позичальником не сплачуються, у результаті чого утворилась прострочена заборгованість. За розрахунком позивача, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 06.12.2022 відповідно до розрахунку заборгованості, становить 82 445,49 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 7000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 52 307,50 грн; заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору - 23 137,99 грн.

З огляду на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь: заборгованість за Договором про надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 11.07.2020 в розмірі 82 445 грн 49 коп.; судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у сумі 2 481 грн 00 коп. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 9 000 грн 00 коп.

Ухвалою від 07.02.2023 у справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 03.03.2023, який було відкладено у зв`язку з першою неявкою відповідача.

31.03.2023 сторони у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.

Представник позивача у позовній заяві просив здійснити розгляд даної справи у його відсутності, де також вказав, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), які повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судові повістки скеровувалися судом на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, що підтверджується довідкою відділу реєстрації ЧМР №179 від 27.01.2023 (а. с. 93). Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також, відповідачем не було подано відзиву на позов.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином.

Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 13.04.2023, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 31.03.2023, датою ухвалення даного рішення є саме 13.04.2023 в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом установлено, що 11.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № , відповідно до умов якого Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000грн, в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами (надалі - Договір позики) ( а. с. 7-13)

Відповідно до пункту 1.2 Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяця з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку №1 та Додатку №2 до Договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.

Відповідно до п.1.6 Договору позики відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховується за календарний день від фактичної суми грошових коштів, які Позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування.

Пункт 1.13 Договору встановлює, що при отриманні кредиту на банківську платіжну картку, датою видачі кредиту є дата перерахування грошових коштів на рахунок Позичальника. У разі зарахування грошових коштів на рахунок Позичальника не в день видачі кредиту, відсотки за користування кредитом нараховуються з дня зарахування коштів на рахунок Позичальника. У разі надання кредиту відповідними траншами, датою видачі кредиту є перерахування грошових коштів на рахунок Позичальника. При отриманні кредиту через Систему грошових переказів, датою видачі кредиту є дата отримання грошових коштів Позичальником через касу банку, що підтверджується відповідною банківською випискою довідкою. Відсотки за користування кредитом нараховуються з дати видачі кредиту. У разі надання кредиту відповідними траншами, датою видачі кредиту є дата отримання грошових коштів Позичальником через касу банку, що підтверджуються відповідною банківською випискою/довідкою.

18.08.2020 ОСОБА_1 подав до ТОВ «ІНФІНАНС» Заяву-Анкету на отримання кредиту в сумі 7000 грн на 30 днів, яка була підписана електронним підписом (а. с. 14).

Того ж дня ОСОБА_1 було підписано пропозицію та надано акцепт оферти на отримання 2 траншу кредиту згідно заявки-анкети № від 18.08.2020 в рамках Договору про надання позики № від 11.07.2020. В акцепті вказані основні умови: розмір кредиту (траншу) 7000 грн, строк користуванням кредиту (траншем) становить 30 днів, строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 11 липня 2020 р. 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 638,75%, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 3675 грн., реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 638,75%. Всі інші умови викладені у Правилах, з чим позичальник був згідний (а. с. 15-16). Дані документи були також підписані електронним підписом.

В матеріалах справи міститься довідка про ідентифікацію, видана ТОВ «Інфінанс», якою підтверджується, що клієнт ОСОБА_2 , з яким укладено договір позики, ідентифікований одноразовим ідентифікатором (а. с. 18). Саме таким ідентифікатором були підписані вищевказані документи.

З квитанції № 63779086 від 18.08.2020 вбачається, що ТОВ ««ІНФІНАНС»», на виконання 2 траншу кредиту № від 11.07.2020, було перераховано кошти у загальному розмірі 7 000 грн 00 коп. на рахунок відповідача ОСОБА_1 (а. с. 17).

Таким чином, ТОВ ««ІНФІНАНС» свої зобов`язання за Договором позики виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачеві кредит (транш) у розмірі та на умовах, встановлених Договором позики.

Із розрахунку заборгованості до договору № від 11.07.2020 слідує, що відповідач не виконував належним чином умови Договору позики, у зв`язку з чим у нього станом на 18.10.2021 (дата укладення договору факторингу) утворилася заборгованість в розмірі 59 307 грн 50 коп., що складається із: заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) - 7000,00 грн.; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги - 52 307,50 грн (а. с. 20-26).

18 жовтня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) було укладено Договір факторингу № 18-10/21, відповідно до якого ТОВ ««ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги у сумі 29 976 037, 87 грн до боржників (надалі - Договір факторингу) (а. с. 51-59).

Відповідно до 2.2 Договору факторингу Фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимог від божників, а Клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані Фактором суми є меншими від суми, сплаченої фактором Клієнтові.

Згідно з п. 2.3 Договору факторингу за цим договором Клієнт відступає Факторові право грошової вимоги до Божників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників.

Відповідно до п.6.1.4. Договору факторингу № 18-10/21 право вимоги переходить до Фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників, який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає Новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого Права вимоги.

Згідно з п.7.1. Договору факторингу № 18-10/21 сторони домовились, що розмір фінансування за Реєстром Боржників складає 210 709, 52 грн.

ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу № 18-10/21 від 18 жовтня 2021 року виконало в повному обсязі та перерахувало 210 709, 52 грн на користь ТОВ «ІНФІНАНС» , згідно з платіжного доручення № (а. с. 65).

Із Реєстру боржників до Договору факторингу № 18-10/21 від 18 жовтня 2021 року встановлено, що серед боржників під № 459 у даному реєстрі зазначено відповідача у справі ОСОБА_1 , заборгованість якого становить 59 307 грн 50 коп. та складається із заборгованості за кредитом в сумі 7000 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 52 307 грн 50коп., заборгованості по штрафам/пені - 0 грн 00 коп. (а. с. 60-62).

Таким чином позивач правомірно, на законних підставах набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт капітал» станом на 06.12.2022 загальна сума заборгованості становить 82445,49 грн, що складається з: заборгованість по основній сумі кредиту - 7000,00грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 52307,50 грн, нараховані відсотки згідно з договором позики за період з 18.10.2021 по 23.04.2022 (188 днів) 23137,99 грн. (а. с. 19).

Оскільки боржник ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором позики належним чином не виконує, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з нього вищевказаної заборгованості.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Судом установлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» уступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» право вимоги до ряду боржників, в тому числі і до відповідача.

Договір факторингу № 18-10/21, укладений 18.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», є дійсним та чинним, відомості про те, що він оскаржувався в судовому порядку відсутні.

Відтак, суд погоджується з доводами позовної заяви щодо переходу до ТОВ «Вердикт Капітал», як до нового кредитора, права вимоги до ОСОБА_1 за надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 11 липня 2020 року.

Як вже зазначалося вище, із розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал», наданого позивачем, вбачається, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 06.12.2022 відповідно до розрахунку заборгованості, становить 82 445,49 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 7000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 52 307,50 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту - 23 137,99 грн.

Отже, спір виник внаслідок порушення відповідачем зобов`язань у частині повернення кредитних коштів і наявності/відсутності підстав для стягнення заявленої позивачем заборгованості за кредитом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до змісту частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 627 ЦК України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно з ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Статтею 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відправлення та передавання електронних документів здійснюються автором або посередником в електронній формі за допомогою засобів інформаційних, електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем або шляхом відправлення електронних носіїв, на яких записано цей документ ст. 11 вищевказаного закону.

Відповідно до п. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом , зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

Отже, судом установлено, що відповідачем було підписано ряд електронних документів на отримання позики (кредиту, траншу) та укладено, відповідно, Договір позики, умови якого він належним чином не виконував.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частинами першою та другою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Як встановлено вище, матеріали справи містять належні докази того, що ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, погодивши розмір кредиту, порядок і строки здійснення платежів на його погашення, а також досягли домовленості щодо виду, розміру та строків сплати процентів за користування кредитними коштами.

У подальшому, відповідач в односторонньому порядку припинив виконувати умови, укладеного ним кредитного договору.

Судом установлено, що у строк передбачений Договором позики відповідач не повернув другий транш. Тому, позивач просить стягнути з відповідача тіло кредиту (траншу) у повному обсязі, а також відсотки за користування кредитними коштами.

Суд враховує те, що кредитор має право пред`явити вимогу боржнику як у позасудовому порядку, так і у судовому, оскільки пряма заборона на вчинення таких дій у законі або договорі відсутня. Укладений відповідачем кредитний договір не містить умови щодо пред`явлення вимоги спочатку у позасудовому порядку, а потім, у разі її невиконання, - у судовому.

З огляду на вищевикладене, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Договором позики, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про надання позики № від 11 липня 2020 року в загальному розмірі 59 307 грн 50 коп., що складається із заборгованості по основній сумі кредиту (за тілом кредиту) в розмірі 7000 грн та заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 52 307 грн 50 коп.

Як вбачається із Реєстру боржників до Договору факторингу № 18-10/21, укладений 18.10.2021, заборгованість саме у такому розмірі існувала на момент переходу до ТОВ «Вердикт Капітал» прав первісного кредитора у зобов`язанні.

Щодо стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 23 137,99 грн. суд дійшов наступних висновків.

Як зазначалося вище, позивач придбав права вимоги до боржника - відповідача у справі - на суму 59 307 грн 50 коп.

Згідно із статями 512, 514 ЦК України первісний кредитор має право відступити свої права вимоги новому кредитору лише в тому обсязі, які існували у первісного кредитора. При цьому, право вимоги має бути дійсним та існуючим станом на момент такого відступлення.

Майбутня вимога (вимога, що може виникнути в майбутньому) не може бути предметом договору про відступлення права вимоги.

Згідно з п. 2.3 Договору факторингу за цим договором Клієнт відступає Факторові право грошової вимоги до Божників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також передбачений Договором факторингу № 18-10/21 від 18.10.2021 обсяг прав нового кредитора, який обмежений правом грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в Реєстрах боржників (п. 2.3. Договору), суд констатує, що ТОВ «Вердикт Капітал» не має права здійснювати нарахування та вимагати стягнення процентів за користування кредитом після 18.10.2021.

Таким чином, суд дійшов висновку, що право продовжувати нараховувати проценти за користування кредитом ТОВ «Вердикт Капітал», як новий кредитор, за умовами Договору факторингу № 18-10/21 від 18.10.2021 не набуло, а тому позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за нарахованими відсотками згідно кредитного договору в сумі 23 137,99 грн є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Відтак, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за Договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 11.07.2020 в загальному розмірі 59 307 грн 50 коп., що складається із заборгованості по основній сумі кредиту (за тілом кредиту) в розмірі 7000 грн та заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 52 307 грн 50 коп.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 784 грн 72 коп. (82 445,49/52 307,50* 2 481,00).

Разом з тим, позивач просить суд стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» понесені витрати на правову допомогу в розмірі 9 000 грн 00 коп.

Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 8 статтею 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідних для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

Згідно частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження суми понесених судових витрат на правничу допомогу, у строк, передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, позивачем надано суду копії наступних документів: договору про надання правової допомоги № 07-10/2022 від 07 жовтня 2022 року (а. с. 80-83), витягу з прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» від 05 серпня 2021 року (а. с. 84-86); платіжного доручення № 343550030 від 10 листопада 2022 року на суму 56 000 грн (а. с. 87); заявки на надання юридичної допомоги № 258 від 01 листопада 2022 року (а. с. 88); витягу з Акту № 3 про надання юридичної допомоги від 07 листопада 2022 року (а. с. 89).

Так, відповідно до копії Договору про надання правової допомоги № 07-10/2022 від 07 жовтня 2022 року (а. с. 80-83) вбачається, що він укладений між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», в особі керуючого партнера Слостіна Андрія Геннадійовича, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», в особі генерального директора Іжаковського Олега Валерійовича.

З копії Заявки на надання юридичної допомоги № 258 від 01 листопада 2022 року (а. с. 88) та копії Витягу з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 07 листопада 2022 року (а. с. 89) встановлено, що позивач отримав такі юридичні послуги: надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти (1 година, вартість 3 000 грн), складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів (4 години, вартість 6 000 грн) на загальну суму 9 000 грн 00 коп.

Як вбачається із попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді, наведеного у позовній заяві, попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу становить 9 000 грн 00 коп.

Відповідно до платіжного доручення № 343550030 від 10 листопада 2022 року (а. с. 87) вказаний розмір правової допомоги було оплачено позивачем у повному обсязі.

У постанові від 12 січня 2023 року в справі № 908/2702/21 Верховний Суд дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись такими критеріями як співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись наступними критеріями: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах третій-п`ятій статті 141 ЦПК України.

При цьому таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі наявні підстави для стягнення із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Вердикт Капітал» витрат на правову допомогу, проте у зменшеному до 5000 грн. розмірі, що є співмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг та значенням справи для сторін.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 3-5, 7-13, 17, 19, 43, 49, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за Договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 11.07.2020 в сумі 59 307 (п`ятдесят дев`ять тисяч триста сім) гривень 50 копійок, в тому числі заборгованості по основній сумі кредиту (за тілом кредиту) в розмірі 7000 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 52 307 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 784 (одна тисяча сімсот вісімдесят чотири) гривні 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» понесені витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 13.04.2023.

Сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 )

Суддя: М. В. Мельникович