Провадження № 2-з/761/419/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Матвєєвої Ю.О.

при секретарі: Каніковського Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву представника позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ТОВ «Інтер-Контакт-Пріор» до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Матвєєвої Ю.О. на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Інтер-Контакт-Пріор» до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним.

Представником позивача адвокатом Василевською А.А. подано заяву про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 000.

Свою заяву, позивач обґрунтувала тим, що 25 січня 201 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Контакт-Пріор» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 яка в період з 26.07.2016 р. по 02.10.2019 р. здійснювала підприємницьку діяльність як фізична особа підприємець було укладено Договір №25/01-2018 про виконання робіт з використанням матеріалу замовника, де ФОП ОСОБА_2 виступала Замовником.

Однак, всупереч умов договору, Відповідач не повернула Позивачу вищезазначену сировину, використану нею, у зв`язку з чим, Позивач звернувся до Господарського суду м.Києва з позовною заявою про зобов`язання повернути Позивачу мідний порошок ПСМ-1 у кількості 3 283,87 кг шляхом доставки за місцем знаходження Позивача.

26 листопада 2020 року Ухвалою Господарського суду м. Києва було відкрито провадження у справі №910/16952/20.

Відповідно до Рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2021 року по справі № 910/16952/20 позовні вимоги Позивача щодо повернення йому порошку мідного в ПСМ-1 у кількості 2 213,87 кг шляхом доставки до адреси Позивача було задоволено.

01 серпня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарним О.В. на підставі Заяви Позивача про примусове виконання рішення у зв`язку з невиконанням Відповідачем рішення суду у добровільному порядку та на підставі судового Наказу виданого Господарським судом м. Києва від 10.09.2021 року було відкрито виконавче провадження №69533675 про примусове повернення на користь Позивача порошку мідного ПСМ-1 у кількості 2213,87 кг шляхом доставки за місцезнаходженням Позивача.

12 серпня 2022 року Відповідачем до Приватного виконавця було подано Заяву про неможливість виконання рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2021 року у справі № 910/16952/20 у зв`язку з відсутністю у Відповідача предмету, що мав бути переданий Позивачеві за рішенням суду.

15 серпня 2022 року відповідно до Постанови приватного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку із подачею Відповідачем вищезазначеної заяви Наказ № 910/169/52/20 від 10.09.2021 року про повернення на користь Позивача порошок мідний ПСМ-1 у кількості 2213,87 кг шляхом доставки за місцезнаходженням Позивача було повернуто Позивачу.

Разом з Постановою про повернення приватний виконавець надіслав Позивачеві витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 серпня 2022 року, відповідно до якого 19 травня 2021 року між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) було укладено Договір дарування квартири, загальною площею 44,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 000.

Таким чином, Відповідач дізнавшись про наявність судового спору в Господарському суді м. Києва про стягнення з нього заборгованості за договором №25/01-2018, діючи умисно, з метою приховання своєї власності (нерухомого майна - квартири) та для унеможливлення на неї стягнення в майбутньому, після винесення рішення по справі № 910/16952/20 шляхом підписання Договору дарування подарувала належне їй нерухоме майно своїй матері - ОСОБА_3 - ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

У зв`язку з вищевикладеним у позивача є підстави побоюватися, що відповідач може й надалі вчиняти недобросовісні дії, щодо майна, а саме квартири, загальною площею 44,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що зробить неможливим (або утрудненим) виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Частиною 1, 4 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина 1 ст. 150 ЦПК України передбачає види забезпечення позову, а саме: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1); передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору (п. 7); іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (п. 10).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, серед іншого наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Так зазначив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. у справі №183/5864/17-ц.

Також в зазначеній постанові Верховний Суд наголосив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи, предмет позову, суд дійшов висновку, що подана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки накладення арешту буде необхідним і достатнім заходом для запобігання ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, а також для ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Керуючись ст.ст. 149 - 154, 259, 260, 353, 354 ЦПК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ТОВ «Інтер-Контакт-Пріор» до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 000.

Дані про позивача (стягувача): Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , (08623, Київська область, Васильківський район, смт Калинівка, вул. Індустріальна, 9).

Дані про відповідача (боржника): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Ю.О. Матвєєва

28 червня 2023 року