Житомирський апеляційний суд
Справа №276/631/16-ц Головуючий у 1-й інст. Збаражський А.М.
Категорія 84 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря судового засідання Трикиша Ю.О.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражського А.М. від 01 лютого 2023 року

за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку на перегляд заочного рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2016 року

у цивільній справі №276/631/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, - в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Просила поновити строк на прийняття заяви про перегляд заочного рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10.08.2016 року, скасувати вказане судове рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку. В обґрунтування поданої заяви зазначала, що заочне рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10.08.2016 року отримала в суді лише 03.01.2023 року. Про розгляд вказаної справи не знала взагалі, оскільки проживала в м.Одеса, судових повісток не отримувала. Тому вважає, що наявні підстави для скасування судового рішення, оскільки судом не враховано дійсні інтереси сім`ї, що подружжя має малолітню дитину, позов було подано з емоційних мотивів, наміру розірвати шлюб сторони не мали, після звернення позивача до суду сторони продовжували проживати як подружжя, а розірвання шлюбу не зареєстровано у встановленому порядку.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01 лютого 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку на перегляд заочного рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10.08.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, ухвала судді суду першої інстанції незаконна та необґрунтована. Зокрема, вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідач ніколи в житті не отримувала судових викликів по справі №276/631/16-ц за місцем проживання АДРЕСА_1 , або за фактичним місцем проживання в той період АДРЕСА_2 , чим суд першої інстанції грубо порушив норми статей 74, 122 ЦПК України в редакції, яка діяла станом на день ухвалення заочного рішення, не встановивши місце проживання відповідача, зареєстроване у встановлено законом порядку. На думку апелянта, позивач з вказаним позовом до суду не звертався. Рішення про розірвання шлюбу було доставлено в органи РАЦС працівниками суду. Крім того, відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції не врахував висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року у справі №214/5505/16-ц.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення через 6 років після його ухвалення, при цьому не довела поважність причин пропуску строку для перегляду заочного рішення.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст.127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ст.228 ЦПК України (в редакції на час прийняття рішення) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно з матеріалами справи вбачається, що 10 серпня 2016 року Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області ухвалено заочне рішення по справі №276/631/16-ц, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , зареєстрований 24.07.2012 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №22 (а.с.26,27).

Копію вказаного заочного рішення відповідач отримала 13.08.2016 за адресою: АДРЕСА_3 . Вказане підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.сп.29).

Відтак, десятиденний строк для перегляду заочного рішення сплинув 23.08.2016. Разом з цим, із заявою про перегляд судового рішення та поновленням пропущеного строку відповідач звернулася до суду лише 23 січня 2023 року.

Доводам ОСОБА_1 про те, що їй взагалі не було відомо про розгляд даної цивільної справи до січня 2023 року, судом надана належна оцінка. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи наявне як повідомлення про вручення 28.07.2016 особисто відповідачу виклику на судове засідання, що відбулося 10.08.2016 (а.с.24), так і повідомлення про вручення їй копії заочного рішення.

Вказані докази ОСОБА_1 не спростовані.

Крім того, за приписами ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 3.04.2008 у справі «Ponomaryov v. Ukraine»).

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення від 29.10.2015 у справі «Ustimeтko v. Ukraine»).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Статтею 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення обгрунтовано залишена без розгляду.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам чинного процесуального законодавства. А тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01 лютого 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: