Справа №155/482/23
Провадження №2/155/213/23
УХВАЛА

про залишення позову без руху

12.04.2023 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Сметана В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростовування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 квітня 2023 року звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростовування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Позовна заява за змістом і формою повинна відповідати ст.ст.175,176,177 Цивільного процесуального кодексу України.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Із матеріалів поданих до позовної заяви вбачається, що позивачем подано ряд електронних доказів роздруківка із відповідного сайту, скріншот із соціальної мережі, копії яких не відповідають вимог цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що оскільки позивачем подано до суду копії електронних доказів, які не відповідають вимогам ч. 3 ст. 100 ЦПК України, а відтак суд прийшов до висновку про відсутність підтвердження відповідності копії письмового електронного доказу оригіналу.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Тобто в позовній заяві має міститися посилання на те, до кого пред`явлений позов та які конкретно вимоги пред`явлені до певного відповідача, обставини, на яких ґрунтується вимога, тобто матеріально-правова підстава (норма права), докази, що підтверджує кожну обставину.

Таким чином, на стадії подання позову позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Таким чином, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви позивач просить:

«1 Визнати недостовірною та такою, що порушує мої права на повагу до гідності, честі та недоторканість ділової репутації інформацію, поширену на невизначене коло осіб, опубліковану ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15 год. 30 хв. в мережі інтернет на веб сайті «Волинь UA» у статті під назвою: «Олег Басалик: Цільове і прозоре використання коштів громади - мій принцип» та яка поширена на його особистій сторінці в соціальній мережі « ІНФОРМАЦІЯ_2 »

2. Зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену ним недостовірну інформацію, опубліковану ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15 год. 30 хв. в мережі інтернет на веб сайті «Волинь UA» у статті під назвою: «Олег Басалик: Цільове і прозоре використання коштів громади - мій принцип», у спосіб, в який така інформація була поширена, а саме: шляхом опублікування в мережі інтернет на веб сайті «Волинь UA» статті про прийняте судом рішення та поширення її на особисту сторінку в соціальній мережі «Facebook».

3. Стягнути з ОСОБА_2 на мою користь моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 50000,00 грн. та судовий збір за подання позовної заяви.»

Однак на противагу вимогам ст. 175 ЦПК України, згідно даного позову не можливо визначити межі позовних вимог, а саме, позивач не вказує та не конкретизує, що це за інформація, яка повинна на його думку бути спростована, якого змісту та текст спростовування.

Вимоги до заяви про спростовування недостовірної інформації передбачені в Законі України «Про медіа».

Крім того, відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України 27.02.2009 N 1, належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Частиною першою статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного та відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Вищевказані недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження по справі та позивачу необхідно усунути недоліки, шляхом подання уточненої позовної заяви, з додатками за кількістю учасників справи.

Керуючись ст.ст.175, 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростовування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана