Справа № 127/4048/23
Провадження № 2/127/464/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом заступника керівника Вінницької окружної прокуратури, поданої в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів у відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої особи від злочину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої особи від злочину в розмірі 11912,78 грн. на підставі положень ст. 1166, 1206 ЦК України, Закону України «Про місцеве самоврядування», Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року №545 (545-93-п). Свій позов мотивувала тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2022 року у справі №127/6855/22 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Цією ухвалою суду встановлено, що ОСОБА_1 03.01.2022 року близько 16:40 год. керуючи технічно-справним автомобілем марки «SKODA OCTAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку площі 8-го березня, по проїзній частині вулиці Маяковського в м. Вінниці, зі шидкістю 60 км/год., чим перевищив максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті, в районі будинку №23, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, по якому зліва-направо по ходу руху останнього перетинав проїздну частину пішохід ОСОБА_2 , не надав переваги у русі останньому, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, хоча повинен був і мав технічну можливість це зробити з моменту об`єктивної появи пішохода в полі його зору, внаслідок чого, з необережності, допустив наїзд на ОСОБА_2 . В результаті ДТП останній згідно висновку судово-медичної експертизи №53 від 02.02.2022 року отримав тілесні ушкодження у вигляді «сполучна травма тіла, закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, множинні забійні рани голови, закритий перелом акроміального кінця правої ключиці, закритий уламковий перелом обох кісток правої гомілки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням».

Позивач зазначає, що водієм ОСОБА_1 було порушено вимоги п.п. 1.5, 4.16 (а), 12.3, 12.4, 18.1 ПДР України, пр цьому порушення останнім вимог п. 18.1 ПДР України перебуває в причинному зв`язку з наслідками вказаної ДТП.

Потерпілий ОСОБА_2 , у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень з 03.01.2022 року по 14.01.2022 року (11 ліжко-днів) перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги». Вартість одного ліжко-дня за вказаний період становить 1082,98 грн, а тому вартість лікування ОСОБА_2 в лікарні становить 11912,78 грн. Вказані витрати понесені за рахунок бюджету Вінницької міської територіальної громади, з якого фінансується заклад охорони здоров`я, та вони не відшкодовані.

Позивач вважає, що вказані обставини свідчать про те, що Вінницькій міській раді, яка представляє інтереси громади та є власником закладу охорони здоров`я, завдано матеріальних збитків у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, що полягали у витратах на лікування потерпілого від даного кримінального правопорушення, а тому просить позов задовольнити. При цьому наголошує, що Вінницька міська рада не вживала заходів щодо стягнення цих витрат.

В судове засідання заступник керівника Вінницької окружної прокуратури не з`явився, проте прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області Лавренюк Ю.В. подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність представика прокуратури, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Вінницької міської ради в удове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій зазначив, що просить справу розглядати у його відсутність. Також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 03.01.2022 року близько 16:40 год. керуючи технічно-справним автомобілем марки «SKODA OCTAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку площі 8-го березня, по проїзній частині вулиці Маяковського в м. Вінниці, зі шидкістю 60 км/год., чим перевищив максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті, в районі будинку №23, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, по якому зліва-направо по ходу руху останнього перетинав проїздну частину пішохід ОСОБА_2 , не надав переваги у русі останньому, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, хоча повинен був і мав технічну можливість це зробити з моменту об`єктивної появи пішохода в полі його зору, внаслідок чого, з необережності, допустив наїзд на ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП ОСОБА_2 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №53 від 02.02.2022 року отримав тілесні ушкодження у вигляді «сполучна травма тіла, закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, множинні забійні рани голови, закритий перелом акроміального кінця правої ключиці, закритий уламковий перелом обох кісток правої гомілки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2022 року у справі 127/6855/22, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим. Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрито. (а.с.7-8).

З довідки КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» від 21.03.2022 року № 300/01.26 слідує, що ОСОБА_2 перебував на лікуванні у травматологічному відділенні КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» з 03.01.2022 року по 14.01.2022 року. Середня вартість одного ліжко-дня у вказаному відділенні становить 1082,98 грн, фактично проведено 11 ліжко-днів, вартість лікування хворого за цей період становить 11912,78 грн. (а.с.10).

04.01.2023 року Вінницька окружна прокуратура зверталась з листом до Вінницької міської ради в якому просила надати інформацію про відшкодування у добровільному порядку ОСОБА_1 до бюджету Вінницької міської територіальної громади шкоди у вигляді витрат, понесених КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» на лікування потерпілого ОСОБА_2 , а також інформацію з приводу проведення Вінницькою міською радою претензійно-позовної роботи для відшкодування завданої шкоди (а.с. 11-12).

З листа Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 18.01.2023 року № 01/00/011/ 3357 вбачається, що Вінницька міська рада з позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, до ОСОБА_1 не зверталась, а кошти, що витрачені Вінницькою міською клінічною лікарнею швидкої допомоги на лікування потерпілого від злочину вчиненого ОСОБА_1 в добровільному порядку до бюджету Вінницької міської територіальної громади не відшкодовані (а.с. 13-14).

КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» є закладом охорони здоров`я комунальним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної спеціалізованої медичної допомоги населенню в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та Статутом, який затверджений рішенням Вінницької міської ради від 29.01.2021 року № 161 затверджено статус Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги». Відповідно до п. 1.1 вказаного Статуту, КНП «ВМКЛ ШМД» (а.с.16-22).

Згідно п. 1.2, 1.4 цього Статуту, підприємство є власністю Вінницької міської територіальної громади, власником підприємства є Вінницька міська територіальна громада в особі Вінницької міської ради.

Положеннями статті 1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.

Згідно з ч.1 ст. 1206 ЦК Україниособа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Частиною 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Як роз`яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07.07.1995 року № 11 судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545.

Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 545 визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 545 визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства.

Отже, витрати понесені на лікування ОСОБА_2 підлягали відшкодуванню за рахунок ОСОБА_1 , однак останнім ці витрати в добровільному порядку відшкодовані не були.

Вінницька міська рада з позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 до суду не зверталась.

Частинами 3, 4 ст. 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до вимог статті 131-1 Конституції України, прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» є не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з статтею 1 цього Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією Українифункції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону).

Як було зазначено вище пункт 3 Порядку № 545 містить пряму вказівку про те, що сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Тобто, у даному випадку незалежно від причин не звернення з відповідним позовом закладу охорони здоров`я прокурор мав право на звернення з цим позовом на підставі закону.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятої 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, пункт 35).

Згідно зстаттею 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Матеріали справи свідчать, що підставою звернення прокурора до суду є неналежне виконання Вінницькою міською радою своїх повноваження щодо вжиття заходів з відшкодування у встановленому законом порядку витрат комунального закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Отже, в цьому випадку необхідність захисту інтересів держави прокурором полягає у необхідності відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами суспільства (у цьому випадкумісцевої громади) й особи, винними діями, якої завдано шкоди здоров`ю потерпілого, на лікування якого витрачені кошти комунального закладу охорони здоров`я, та відновлення порушеного порядку відшкодування таких витрат, що відповідає принципу, закріпленому у Конституції України, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Враховуючи те, що фінансування закладу охорони здоров`я здійснюється за рахунок коштів міського бюджету, а тому відсутність відшкодування коштів, витрачених на лікування потерпілої від злочину, є порушенням прав територіальної громади міста Вінниці. Вінницька міська рада, як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не вжила заходів щодо стягнення вищевказаних витрат, тому у прокурора наявні обґрунтовані підстави для звернення до суду з даним позовом.

Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, а стороною відповідача визнано позов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вина ОСОБА_1 у вчинені злочину встановлена ухвалою суду, яка набрала законної сили, розмір витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, доведений в судовому порядку та в добровільному порядку відповідачем не відшкодовано.

Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131-1 Конституції України, ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07.07.1995 року № 11, ст.ст. 10 12, 13, 56, 76-81, 89, 141, 200, 206, 211, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов заступника керівника Вінницької окружної прокуратури, поданої в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів у відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої особи від злочину.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Вінницької міської ради кошти на відшкодування понесених витрат Комунального некомерційного підприємства«Вінницька міська клінічна лікарня швидкої допомоги» на стаціонарне лікування потерпілої особи від злочину в розмірі 11912,78 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот дванадцять гривень 78 коп.) на рахунок Комунального некомерційного підприємства«Вінницька міська клінічна лікарня швидкої допомоги» - розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк» м. Київ, ЗКПО 01982749, МФО 320478.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Вінницька міська рада, місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 59, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складений 11.04.2023 року.

Суддя: