Справа № 462/2413/23
УХВАЛА

12 квітня 2023 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., вивчивши матеріали позовної заяви Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

Міський голова Андрій Садовий звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь Львівської міської ради суму безпідставно збережених коштів у зв`язку із користуванням земельною ділянкою комунальної власності, кадастровий номер :06:005:0545 за адресою: АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів у розмірі 155 808,41 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до такого висновку.

Частиною 1 статті 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Поруч з цим, положенням ст. 30 ЦПК України передбачена також виключна підсудність справ, зокрема визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з положеннями статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

А виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст. 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст. 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Така ж правова позиція, викладена й у постанові Касаційного цивільного суд у складі Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17.

Згідно з висновками, зробленими Великою Палатою Верховного Суду у справі №911/2390/18, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення (пункти 7.23, 7.25 постанови від 16.02.2021).

Аналогічний висновок щодо підсудності спорів, які стосуються стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у зв`язку з використанням без достатніх правових підстав земельної ділянки викладено також Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 27 вересня 2022 року у справі № 922/423/19, зокрема Верховний Суд також вказує, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині 3 статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

У даному випадку, як вбачається із позовної заяви та доданих до неї документів, а саме Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Інформації з Державноо рєстру речових прав на нерухоме майно позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення із відповідача грошових коштів у розмірі орендної плати за користування без правових підстав земельною ділянкою, яка розташована на АДРЕСА_1 , що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Залізничного районного суду м. Львова.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За встановлених обставин, враховуючи, що предмет позову стосується нерухомого майна, що розташоване у Шевченківському районі м. Львова, суд дійшов висновку, що вказана справа підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, тобто за місцезнаходженням нерухомого майна та вважає за необхідне передати дану справу на розгляд до Шевченківського районного суду м. Львова, як до суду, територіальна юрисдикція (підсудність) якого поширюється на адресу місця знаходження зазначеного нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 32, 187, 260, 261, 354 ЦПК України, суд,-

постановив:

цивільну справу за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за користування земельною ділянкою передати за підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова (79000, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 12).

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Б. М. Гедз

Оригінал ухвали