Справа № 752/8389/21
Провадження № 2/752/1093/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 квітня 2023 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Гладибороди Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дом Сервіс» про стягнення майнової шкоди, заподіяної залиттям квартири, -

у присутності:

позивача 1 - не з`явився

позивача 2 - не з`явився

представника позивачів - Жук О.Б. - адвокат (ордер серія АА №1243456 від 12.04.2023 р. на представлення інтересів позивача 1, ордер серія АА №1194944 від 12.04.2023 р. на представлення інтересів позивача 2)

представника відповідача - Гаркуша А.О. - адвокат (ордер серія КВ №409788 від 14.06.2021р.)

представник третьої особи - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивачів

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в особі свого представника, звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття своїх квартир.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.10.2020 року в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було здійснено залиття квартири позивача-1, а саме кімнати-кладової, де зберігався одяг та інші побутові речі позивача-1, а також цією ж датою було здійснено залиття квартири позивача-2, а саме стеля, стіни та підлога у ванній кімнаті. Факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до Актів комісії від 26.10.2020 року у складі працівників третьої особи причиною залиття квартири позивачів є відхилення від проекту при монтажі водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 та рекомендовано власнику квартири АДРЕСА_2 провести до технічно-справного стану трубопровід холодного та гарячого водопостачання. Причинно-наслідковий зв`язок між причиною та наслідком залиття був встановлений представниками третьої особи під час огляду кімнати сантехнічного вузла у квартирі АДРЕСА_2 . Власником квартири АДРЕСА_3 , є ОСОБА_3 , яка відмовилась ставити свій підпис на вищезазначених Актах та добровільно усувати встановлені порушення, наслідком яких є залиття квартири позивача-1 та позивача-2.

Тому позивачі просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 8 743,20 гривень матеріальної шкоди, 5 000,00 гривень витрат за проведення експертного дослідження та 5 000,00 гривень моральної шкоди, а в цілому 18 743,20 грн.; з відповідача на користь ОСОБА_2 3 952,80 гривень матеріальної шкоди, 5 000,00 гривень витрат за проведення експертного дослідження та 5 000,00 гривень моральної шкоди, а в цілому 13 952,80 грн.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою судді від 05 квітня 2021 р. у справі відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, однак у подальшому ухвалою суду від 13.07.2021 р. вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, замінивши засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Надалі, ухвалою суду від 13 липня 2021 року у справі призначено незалежну будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам товариства з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України», а провадження у справі зупинено.

Розпорядженням керівника апарату суду від 24 листопада 2021 року №1816 призначений повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з наданою відпусткою з вагітністю та пологами тривалістю 126 календарних днів судді Кирильчук І.А. відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №752/8389/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дом Сервіс» про стягнення майнової шкоди, заподіяної залиттям квартири, передано на розгляд судді Ольшевській І.О., та ухвалою суду від 13.12.2021 року вказану цивільну справу прийнято до провадження судді Ольшевської І.О. та поновлено в порядку ст. 254 ЦПК України.

22 грудня 2021 р. вирішено клопотання судового експерта № СЕ-1227-1-1259.21 про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, а провадження у справі знову зупинене та матеріали справи направлено для продовження проведення експертизи.

У травні 2022 р. до суду повернулись матеріали справи з висновком експерта Товариства з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» № СЕ-1227-1-1259.21 від 23 лютого 2022 р., а тому ухвалою судді від 16.05.2022 р. провадження у справі було поновлено.

Окремо, слід зазначити, на посилання представника позивача про відсутність повноважень представника відповідача здійснювати представництво останньої, оскільки адвокат Гаркуша А.О. рішенням ради отримала свідоцтво № 6249 від 25.10.2018 р. за підписом Рафальської Інни Владиславівни , яка, на думку представника позивача, не мала повноважень голови Ради адвокатів міста Києва, а тому не могла видавати свідоцтво.

На підставі зазначеного представник позивача під час судового розгляду просив суд не враховувати надані представником відповідача заяви по суті позову та долучені до них докази, а також не допускати представника до участі в судових засіданнях.

У постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 липня 2019 року у справі № 855/229/19, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 910/3845/19 та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі 757/213848/19-ц міститься висновок про те, що особа адвоката підтверджується посвідченням адвоката України та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю.

Стаття 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає порядок припинення права на заняття адвокатською діяльністю.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження своїх повноважень як адвоката діяти від імені та в інтересах ОСОБА_3 адвокат Гаркуша А.О. надала Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ №6249, підстава видачі: Рішення Ради адвокатів міста Києва від 11.10.2018 №20, підписано Головою Ради адвокатів міста Києва Рафальською І.В. 25.10.2018 та Витяг з ЄРАУ від 14.02.2019, підписаний Головою Ради адвокатів міста Києва Рафальською І.В.; Договір про надання правової (правничої) допомоги №88/21 від 26.05.2021, ордер серії КВ № 409788 від 14.06.2021 р.

Доказів того, що вказані документи визнані в передбаченому законом порядку недійсними або є скасованими, матеріали справи не містять.

Також відсутні докази щодо припинення права Гаркуши А.О. на заняття адвокатською діяльністю в порядку, передбаченому законом, або визнання її свідоцтва недійсним у судовому порядку.

Аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 367/862/19.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що повноваження Гаркуши А.О. як адвоката підтверджується належними доказами, які наявні в матеріалах справи, про що неодноразово наголошувалось представнику позивача в судових засіданнях.

Стислий виклад позиції відповідача

Власник квартири (відповідач) уже тривалий час проживає за кордоном, а за квартирою наглядає її родичка ОСОБА_7 , яка і здає на підставі довіреності квартиру в оренду. Тобто факт того, що нібито ОСОБА_3 відмовилася від підписання акту залиття не відповідає дійсності і дана інформація вводить суд в оману. Працівники ТОВ "ДОМ СЕРВІС" дуже добре знають, що власниця квартири (відповідачка) проживає за кордоном, але чомусь написали в акті, що відповідач нібито відмовився від підписання акту. Зі слів квартирантки ОСОБА_8 , до неї у квартиру приходив лише експерт, який готував експертизи для квартир, які постраждали від залиття. Після огляду квартири АДРЕСА_2 експерт зробив висновок що факт залиття квартир позивача-1 та позивача-2 квартирою відповідача відсутній. Жодних розмов стосовно відхилення від проекту при монтажі водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 не було. На момент нібито складання акту залиття 26.10.2021 року квартирантка, ОСОБА_8 була зі своєю сім`єю на відпочинку і не мала просто фізичної змоги бути присутньою на складанні акту залиття. Відповідач, коли працівники складали акт залиття, не була присутня. Тому, за переконанням представника відповідача, акт не є складеним належним чином, а тому не може слугувати доказом, який встановлює причину залиття квартир позивачів, саме з вини відповідача.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

Третя особа пояснення на позов та/або будь-які клопотання до суду не подавала.

Ухвалою суду від 07.12.2022 р. підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду на 12.04.2023 р.

У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі, надав пояснення з приводу складеного експертом висновку за результатом проведення будівельно-технічної експертизи, зазначаючи про те, що в описовій частині висновку експерт встановив, що все ж таки у квартирі відповідача мало місце протікання систем каналізації, місце розташування якого знаходиться близько з місцем виникнення залиття у квартирі позивачів. Вказаний факт, засвідчує що заме з вини відповідача відбулось залиття квартир позивачів.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Вказувала на те, що експерт за результатом складення висновку експерта дійшов саме до висновку того, що у квартирі відповідача відсутнє відхилення від графічного вузла квартирного вводу, що діючі системи холодного та гарячого водопостачання у квартирі відповідача не піддавались монтажним роботам, і, імовірно працюють з моменту їх первинного монтажу та витоки рідини з цих систем відсутній.

Суд, заслухавши пояснення сторін у судовому засіданні, дослідивши письмові докази, наявні матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачу 1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_4 .

Позивачу 2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_5 .

Представником позивача до суду було подано 2 акти про залиття вказаних квартир, датовані 26.10.2020 р.

Відповідно до акту, складеного відносно квартири АДРЕСА_6 , яка належить позивачу 1, встановлено, що були виявлені сліди залиття стіни, підлоги в коморі (гардеробі), внаслідок чого сталось пошкодження стіни та шпалер.

Відповідно до акту, складеного відносно квартири АДРЕСА_7 , яка належить позивачу 2, встановлено, що були виявлені сліди залиття стелі, стіни, підлоги у ванній кімнаті.

Комісією зроблено спільний висновок відносно квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 про те, що причиною залиття є відхилення від проекту про монтажі водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Комісія була створена у складі: головного інженера ТОВ «ДОМ СЕРВІС» Митрофанова Я.С. , слюсаря-сантехніка ТОВ «ДОМ СЕРВІС» Голомозий В.І., представників організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та системи холодного та гарячого водопостачання.

При цьому, у вказаних актах зазначено, що мешканець квартири АДРЕСА_2 відмовилась від підписання акту відносно квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , що засвідчено двома свідками в кожному з актів.

Однак за твердженням представника відповідача, власниця квартири АДРЕСА_2 , на підтвердження чого надає відповідь на адвокатський запит від 08.07.2021 р., що за інформацією Державної прикордонної служби відповідачка 08.07.2018 р. перетнула державний кордон у пункті пропуску Бориспіль D у напрямку Київ-Відень та станом на 08.07.2021 на території України не поверталась.

А тому, за переконанням представника відповідача, дуже сумнівним є посилання у складених 26.10.2020 актах про відмову відповідача їх підписувати, що, крім того, засвідчено у присутності свідків.

Відповідно до висновку експерта Товариства з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» № СЕ-1227-1-1259.21 від 23 лютого 2022 р. відповідно до питань, що були встановлені ухвалою суду від 13 липня 2021, експертом надано наступні висновки:

1. Дослідженням монтажу водопостачання у квартирі АДРЕСА_3 встановлено, що в межах даної квартири та вузла квартирного вводу відхилень від графічних матеріалів (а.с. 203-214) не виявлено.

2. Дослідженням на місці встановлено наявність діючих систем холодного та гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_3 , які найбільш імовірно працюють з моменту їх первинного монтажу та на яких відсутні ознаки проведення ремонтних робіт.

3. У результаті проведеного обстеження на системах холодного та гарячого водопостачання квартири АДРЕСА_3 не було виявлено жодних із ознак витоків рідини із систем холодного та гарячого водопостачання даної квартири, а також результати проведених на них будь яких ремонтів. Тому факт залиття квартирою АДРЕСА_3 квартир позивачів - АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 по результатах дослідження не підтверджується.

Суд приймає складений висновок експерта, як належний та допустимий доказ, а тому він має бути врахований при постановленні рішення у справі.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, зі змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та чи є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, ) вина.

Так, правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття та осіб, відповідальних за спричинену шкоду.

Однак, наданий позивачами акт про залиття від 26.10.2020 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, оскільки зі змісту вказаного акту не вбачається жодних відомостей про те, що при його складанні були присутні власники чи мешканці квартири, звідки утворилося таке залиття.

Отже, суд критично ставиться до актів, складених комісією, оскільки квартира відповідача не обстежувалася.Ттаким чином, не зрозуміло, яким чином комісія дійшла висновку, що залиття сталося саме з вини відповідача та що саме причиною залиття стало відхилення від проекту про монтажі водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 , оскільки цілком логічним є те, щоб констатувати даний висновок, потрібно зробити порівняння графічних схем проекту систем постачання та водовідведення із фактично вмонтованими, які перебувають у квартирі відповідача, для чого необхідно їх оглянути безпосередньо у квартирі.

Крім того, висновок, складений експертом, так само не констатує факт, що залиття квартир, яке відбулось 26.10.2020, було внаслідок вини відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що акт від 26.10.2020 не може бути належним і допустимим доказом заподіяння майнової шкоди позивачу саме з вини відповідача.

Аналогічні правові висновки викладено й у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі № 2-1974/11 (провадження № 61-4574 св 18).

У відповідності до ст.12 ЦПК України розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Разом із тим, висновок експерта Товариства з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» № СЕ-1227-1-1259.21 від 23 лютого 2022 р. не встановлює дійсної причини залиття квартири, однак і спростовує, що залиття квартир відбулось саме з вини ОСОБА_3 .

Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові КЦС ВС від 18.03.2020 у справі № 460/2545/17, якщо право, за захистом якого звернувся позивач, не порушено, то і підстав для відшкодування моральної шкоди (похідна вимога) немає.

Отже, приходячи до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити й у задоволенні позовних вимог у частині відшкодування моральної шкоди, які є похідними та тісно взаємопов`язані з вимогами про відшкодування майнової шкоди.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то все понесені судові витрати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зокрема сплата судового збору та витрат на проведення експертного дослідження від 12.12.2020, в порядку п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на позивачів.

Під час судового розгляду відшкодування витрат понесених стороною відповідача під час судових засідань не заявлялось, а також відповідних клопотань не містять матеріали справи, крім того попередній (орієнтований) перелік витрат, яка сторона очікує понести відповідачем, також не зазначався.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 247, 258, 259, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дом Сервіс» про стягнення майнової шкоди, заподіяної залиттям квартири, відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач 1: ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_8 ).

Позивач 2: ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_9 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_10 ).

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дом Сервіс» ( , адреса: 03022, м. Київ, вул. Михайла Максимовича, 3-Г, оф. 553).

Повний текст судового рішення складено та підписано 14.04.2023р.

Суддя І.О. Ольшевська