Справа № 219/1444/22
Провадження № 2/229/218/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 р. Дружківський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Бочарової К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради, третя особа Головне управління Пенсійного Фонду України Донецької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Гуревич Р.Г. звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Бахмутської міської ради Донецької області, третя особа Головне управління Пенсійного Фонду України Донецької області в якому просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк у чотири місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Сніжне, Донецької області, територія якого на даний час є тимчасово окупованою територією, померла мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 29.11.2021 року було встановлено факт смерті матері позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після отримання цього рішення позивач звернувся до БМВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області за отриманням Свідоцтва про смерть матері, яке отримав 14 лютого 2022 р., актовий запис про смерть №287.

Після зазначеного, через свого представника, позивач звернувся до Приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Слєсарєва В.В. із заявою про прийняття спадщини за законом, як спадкоємець першої черги згідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, оскільки після смерті її матері залишилась нарахована, але не виплачена пенсія, яка в силу ст. 1227 ЦК України увійшла до складу спадщини.

Проте там позивачці повідомили про те, що нею був пропущений встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини за законом у зв`язку з чим він повинен звернутися до суду із заявою про надання додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки саме суд наділений повноваженнями вирішити дане правове питання. Вказане підтверджується листом (роз`ясненням) нотаріуса від 15.02.2022р. №83/01-16.

Тобто наразі без оформлення спадщини згідно до чинного законодавства оформити документи для отримання вказаної вище пенсії не передбачається можливим.

Так, такими поважними причинами, що позбавили позивача своєчасно звернутись до нотаріальної контори за оформленням спадщини стала та обставина, що позивач спочатку повинна був отримати перепустку Координаційного центру при штабі АТО (в сектор С), потім отримання документів, що підтверджують родинні відносини позивача із померлою, а також необхідність встановлення факту смерті матері в судовому порядку, оскільки вона померла у м. Сніжне Донецької області, яке тимчасово не контролюється українською владою, що виключає можливість згідно до чинного законодавства України належним чином оформити Свідоцтво про смерть.

Враховуючи усі наведені вище обставини та той факт, що пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері було викликано для позивача поважними причинами, вона є спадкоємцем першої черги, після смерті матері відповідно до ст. 1261 ЦК України, беручи до уваги термін, який було пропущено позивачкою для звернення до нотаріуса, та об`єктивними перепонами, які заважали йому своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також ту обставину, що Свідоцтво про смерть було видано 14.02.2022 року, то вважаю, що у суду є достатні правові підстави для задоволення даного позову.

Оскільки першим місцем подання заяви про прийняття спадщини була контора приватного нотаріуса Бахмутського міського нотаріального округу, яка розташована у м.Бахмут Донецької області, то місцем відкриття спадщини є саме м.Бахмут.

Крім того, за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.02.2022 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.09.2022 року підготовче судове засідання було відкладено на 18.10.2022 року.

Відповідно до Розпорядження Голови Верховного Суду від 21.10.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану, справи підсудні Артемівському міськрайонному суду Донецької області були передані до Дружківського міського суду Донецької області.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 05.12.2022 року справу було передано головуючому судді Фроловій Н.М. для продовження розгляду.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 01.02.2023 року підготовче судове засідання було відкладено на 09.03.2023 року та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Пенсійного Фонду України Донецької області.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 09.03.2023 року підготовче судове засідання було закрите та призначене до судового розгляду на 29.03.2023 року.

В судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розглядцу справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Третя особа Головне управління пенсійного фонду України Донецької області участь представника в судовому засіданні не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала клопотання, в якому просить розгляд справи провести за відсутності представника.

На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

До відносин спадкування правила ЦК України (книга 6 Спадкове право, ст.ст.1216-1308) застосовуються, якщо спадщина відкрилась після набрання ним чинності з 01 січня 2004 року, а також якщо спадщина відкрилась до цієї дати, але не була прийнята ніким із спадкоємців (пункти 1, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1). Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (ч.2). В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом (ч.3).

Відповідно до ч. 1 ст.9-1 Закону № 1669-VII, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюються або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням КМУ, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

До відносин спадкування правила ЦК України (книга 6 Спадкове право, ст.ст.1216-1308) застосовуються, якщо спадщина відкрилась після набрання ним чинності з 01 січня 2004 року, а також якщо спадщина відкрилась до цієї дати, але не була прийнята ніким із спадкоємців (пункти 1, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1). Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (ч.2). В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом (ч.3).

Відповідно до ч. 1 ст.9-1 Закону № 1669-VII, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюються або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням КМУ, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м. Сніжне, Донецької області, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого Сніжнянським МВ УМВС України в Донецькій області 22. 08.1997 року (а.с.9,10).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір`ю якого є ОСОБА_2 (а.с.13).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданого 14.02.2022 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) (а.с.18).

З роз`яснень приватного нотаріуса Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Слєсарєва Валерія Валерійовича наданих 15.02.2022 р. за №83/01-16 ОСОБА_2 , вбачається, що згідно ст. 1270 п.1. Цивільного кодексу України пропущено строк для прийняття спадщини, що є підставою для відмови у заведенні спадкової справи, згідно п. 3.15 гл.10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Згідно п.3.22 гл.10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» доказом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем, та/або рішення суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що набуло законної сили. Виходячи з вищевказаного, якщо не має можливості підтвердити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини згідно ст. 1268 п.З. Цивільного кодексу України, то необхідно звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1272 п. З Цивільного кодексу України (а.с.19).

Як вбачається з листа Приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області №71/01-16 від 06.03.2022 року, згідно даних Реєстру спадкових справ спадкова справа на майно ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не відкривалась та свідоцтва про право на спадщину не видавалось, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру про (заповіти /спадкові/договори) заповіт від імені ОСОБА_2 не складався.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, який не є підставою для усунення від спадкування, оскільки позивач має право на спадщину після смерті матері за законом. Однак, він не може реалізувати його у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Отже право останнього підлягає захисту в судовому порядку.

Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320 цс 17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

У відповідності до роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як роз`яснив у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Із позовної заяви вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця у зв`язку із об`єктивними, непереборними труднощами, що стало перешкодою до реалізації своїх спадкових прав та пропуску шестимісячного строку. Пропуск строку для прийняття спадщини стався через причини, які на думку позивача дають правові підстави вважати їх поважними.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустив строк прийняття спадщини після смерті спадкодавця з поважних причин.

Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1223, 1265, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7, постановою Верховного Суду України від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, ст. ст. 10, 81, 200, 206, 247, 259, 265, 273, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 чотири місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційної суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Бахмутська міська рада Донецької області, , адреса місцезнаходження: Донецька область, м.Бахмут, вул.Миру, 44.

Третя особа Головне управління Пенсійного Фонду України Донецької, , адреса місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна,3.

Суддя: