ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3440/23 Справа № 207/3471/20 Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т. П. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 , про припинення договору оренди нерухомого майна та відшкодування вартості витрат на поліпшення орендованого нерухомого майна,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 листопада 2022 року позовну заяву ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_1 , про припинення договору оренду нерухомого майна та відшкодування вартості витрат на поліпшення орендованого нерухомого майна залишено без розгляду. Заяву сторони позивача про залучення правонаступника, в порядку ст.55 ЦПК України, залишено без задоволення. Витрати понесені стороною позивача покладено на позивача.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що на сьогоднішній день реєстраційні дії про реєстрацію ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» скасовані, на підставі судових рішень, з моменту його утворення, про що внесено відповідні записи до державного реєстру, тому жодних прав та обов`язків за свою діяльність зазначене товариство не набуло. При цьому, вказував, що адвокатом Федоренко Р.В. до засідання призначеного на 28 листопада 2022 року подано заяву, як представника ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» про залучення їх як правонаступників ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія», в порядку ст.55 ЦПК України, тоді як відновлення порушеного права ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» не є правонаступництвом, і не має підстав для застосування ст.55 ЦПК України. У зв`язку з чим, дійшов висновку про наявність підстав для застосування приписів ч.1 ст.257 ЦПК України та залишення позовної заяви без розгляду.

Проте, з такими висновками суду погодитися не можна, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

У пункті 18 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким внесено зміни до Конституції України та доповнено Основний Закон окремими статтями.

За статтею 59 Конституції України (в редакції наведеного вище Закону) кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Також Конституцію України доповнено статтею 131-2, за частинами першою, третьою та четвертою якої для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура та виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Підпунктом 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Відповідно до статті 8 Конституції України Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Суд безпосередньо застосовує Конституцію України, коли зі змісту норм Конституції не випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом або коли закон, який був чинним до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього, суперечить їй. Якщо зі змісту конституційної норми випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом, суд при розгляді справи повинен застосувати тільки той закон, який ґрунтується на Конституції і не суперечить їй.

Згідно із частинами першою, другою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року в справі №592/7206/21 (провадження №61-19869св21).

Як вбачається з матеріалів справи, 29 грудня 2020 року до суду звернулося ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_1 , про припинення договору оренду нерухомого майна та відшкодування вартості витрат на поліпшення орендованого нерухомого майна.

Позовна заява в інтересах ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» подана адвокатом Федоренко Р.В. (т.1 а.с.6), на підставі набутих ним повноважень на підставі Договору №5/ЮО-0920 від 22 вересня 2020 року.

Згідно до Договору про надання правової допомоги №5/ЮО-0920 від 22 вересня 2020 року (т.2 а.с.44-45), ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія», в особі директора Альонкіна С.Г., що діє на підставі статуту, як замовник з одного боку і Адвокатське об`єднання «Федоренко, Сологуб і партнери», в особі Голови правління Федоренка Р.В., що діє на підставі Статуту, як виконавець з іншого боку, взяв на себе зобов`язання в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором надавати юридичну допомогу та представляти в суді, правоохоронних, контролюючих і державних органах, підприємствах, установах, організаціях та перед фізичними особами інтереси клієнта ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія».

Разом з тим, в ході судового розгляду судом установлено, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 21 жовтня 2022 року, скасовано реєстрацію юридичної особи ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» (Код ), яка є правонаступником юридичної особи ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» (Код ).

Так, в межах справи №904/562/19 за позовом ОСОБА_2 до ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання недійсними рішень учасника, передавального акту та статутів товариств, ухвалено ряд судових рішень, а саме:

1) 21 серпня 2019 року рішенням Господарського суду Дніпропетровської області, зокрема, ухвалено:

«… п.6 - Визнати недійсним рішення №2/1 учасника ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» від 28 листопада 2018 року, яким було вирішено припинити ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» шляхом його перетворення на ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія», встановити учаснику додаткову (субсидіарну) відповідальність по зобов`язаннях Товариства, призначити ліквідатора, затвердити порядок та строки для заявлення вимог кредиторів ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія», провести повну ревізію матеріальних цінностей ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія», подати заяву до державного реєстратора про припинення ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія».

п.8 - Визнати недійсним рішення №1-29/19 засновника ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» від 29 січня 2019 року, яким було вирішено створити ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» шляхом перетворення ТОВ, визначити місцезнаходження ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія», сформувати статутний капітал ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія», затвердити та підписати Статут ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія», а також призначити Директора ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія»…»;

2) 16 січня 2020 року постановою Центрального апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2019 року у справі №904/562/19 в частині визнання недійсним передавальний акт на 29 січня 2019 року, затверджений Рішенням №29/1 учасника ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» від 29 січня 2019 року та рішенням №1-29/19 Засновника ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» від 29 січня 2019 року скасовано. Провадження у справі в цій частині закрито. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2019 року у справі №904/562/19 в іншій частині залишено без змін;

3) 21 липня 2020 року постановою Верховного Суду в межах справи №904/562/19 касаційну скаргу ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» залишено без задоволення. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16 січня 2020 року у справі №904/562/19 залишено без змін.

Тобто, станом на 29 грудня 2020 року, рішення №2/1 учасника ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» від 28 листопада 2018 року, яким було вирішено припинити ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» шляхом його перетворення на ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія», та рішення №1-29/19 засновника ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» від 29 січня 2019 року, яким було вирішено створити ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» шляхом перетворення ТОВ, визначити місцезнаходження ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія», сформувати статутний капітал ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія», затвердити та підписати Статут ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія», а також призначити Директора ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія»…», є недійсними.

При цьому, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 21 жовтня 2022 року, зареєстровано юридичну особу ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» (Код ).

Також із вищевказаного Витягу вбачається, що керівником юридичної особи ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» (Код ) був ОСОБА_1 , який мав право вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо. Наразі, ОСОБА_1 є керівником юридичної особи ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» (Код ) та може вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо.

У справі, яка переглядається, міститься копія Договору про надання правової допомоги №5/ЮО-0920 від 22 вересня 2020 року, укладеного між ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» в особі директора Альонкіна С.Г. та Адвокатським об`єднанням «Федоренко, Сологуб і партнери» в особі Голови правління Федоренка Р.В.

Водночас, у матеріалах даної справи міститься копія Договору про надання правової допомоги №25-18 від 25 серпня 2018 року, укладеного між ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» в особі директора Альонкіна С.Г. та адвокатом Федоренко Р.В.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_3 не підтвердив своїх повноваження як адвоката на здійснення заявлених процесуальних дій.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Так, у суді першої інстанції представником позивача не оспорювався факт скасування всіх реєстраційних дій як таких щодо реєстрації ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» як юридичної особи.

Між тим, районний суд не звернув належної уваги на те, що скасування рішення №2/1 учасника ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» від 28 листопада 2018 року, яким було вирішено, зокрема, припинити ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія» шляхом його перетворення на ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія», та рішення №1-29/19 засновника ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» від 29 січня 2019 року, яким у свою чергу було вирішено створити ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія» шляхом перетворення ТОВ, визначити місцезнаходження ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія», сформувати статутний капітал ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія», затвердити та підписати Статут ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія», а також призначити Директора ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія»…», не є припиненням юридичної особи (Код ).

Натомість, положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді даної справи, що призвело до постановлення помилкової ухвали, знайшли своє підтвердження.

Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст.379 ЦПК України, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 листопада 2022 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова