ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 243/13583/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроніс Україна»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє ОСОБА_3 , на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 лютого 2023 року, яка постановлена суддею Агеєвою О.В. у відкритому судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, відомостей щодо дати складання повного тексту ухвали матеріали справи не містять,

УСТАНОВИВ:

В грудні 2021 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Євроніс Україна» про відшкодування шкоди заподіяної смертю фізичної особи.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Євроніс Україна» на користь ОСОБА_1 витрати страхового відшкодування у зв`язку із втратою годувальника - сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 85 000 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Євроніс Україна» на користь ОСОБА_2 витрати страхового відшкодування у зв`язку із втратою годувальника - сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 85 000 грн.

У задоволенні вимог щодо відшкодування витрат на правову допомогу відмовлено.

Судовий збір компенсовано за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

21 грудня 2022 року представник позивачів - адвокат Синюк С.Л. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача на користь позивачів витрати по оплаті правової допомоги в сумі 8 000 грн., по 4 000 кожному. В обґрунтування заяви зазначено, що при подачі позову до суду 10 грудня 2021 року, в попередньому (орієнтованому) розрахунку суми судових витрат, які позивачі очікували понести в зв`язку з розглядом справи, позивачами було зазначено, що витрати, які позивачі очікують понести у зв`язку з розглядом справи, складаються з витрат на правничу допомогу, що складатиме орієнтовано 8 000 грн.

На підтвердження зазначеного представник позивачів - адвокат Синюк С.Л. надав суду копії договорів про надання позивачам правової допомоги № 15 та № 16 від 08 листопада 2021 року, ордерів серії АІ №1182452 та АІ №1182458 від 09 грудня 2021 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії СК №6223/10 від 15 лютого 2018 року виданого на підставі рішення ради адвокатів Київської області від 15 лютого 2018 року № 55. Також представником позивачів надано розрахунок фактичних судових витрат позивачів за надані послуги правової допомоги, які складаються з консультації позивачів, проведення підготовчих дій та підготовки позовної заяви, акти прийому-передачі наданих послуг від 21 грудня 2022 року підписані з кожним з позивачем та квитанції про оплату адвокатських послуг № 0.0..1 від 21 грудня 2022 року та № 39804541 від 21 грудня 2022 року.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 лютого 2023 року в задоволенні заяви адвоката Синюка С.Л про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, представник позивачів звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити додаткове рішення по справі про стягнення на користь кожного з позивачів із ПрАТ «Страхова компанія «Євроніс Україна» по 4 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування скарги зазначено, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою без з`ясування всіх обставин справи, без дослідження поданих представником позивачів доказів, з порушенням норм матеріального та процесуального права і всупереч висновкам Верховного Суду про застосування норм права у подібних правовідносинах.

Апелянтом зазначено, що при дослідженні доказів понесення позивачами витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов передчасних висновків про недоведеність сплати позивачами коштів в розмірі 8 000 грн. за надання їм правничої допомоги, оскільки такі докази надані представником позивачів після ухвалення судового рішення, про що було зазначено в позовній заяві позивачів.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення та стягненні витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не було надано належних та допустимих доказів, які підтверджують оплату 8 000 грн. за послуги з надання правничої допомоги, тому рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2022 року в задоволенні вимог позивачів про стягнення витрат на правничу допомогу було відмовлено.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивачами було заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, розрахунок вартості яких буде подано додатково.

21 грудня 2022 року, тобто на другий день після ухвалення рішення суду, представник позивачів - адвокат Синюк С.Л. звернувся до суду із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Враховуючи, що клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу позивачами було викладено у позовній заяві, докази надання правничої допомоги були подані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення, тобто в строк визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

На підтвердження здійснення витрат на професійну правничу допомогу представником позивачів до суду надано: копії договорів про надання позивачам правової допомоги № 15 та № 16 від 08 листопада 2021 року, ордерів серії АІ №1182452 та АІ №1182458 від 09 грудня 2021 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії СК №6223/10 від 15 лютого 2018 року виданого на підставі рішення ради адвокатів Київської області від 15 лютого 2018 року № 55. Також представником позивачів надано розрахунок фактичних судових витрат позивачів за надані послуги правової допомоги, які складаються з консультації позивачів, проведення підготовчих дій та підготовки позовної заяви, акти прийому-передачі наданих послуг від 21 грудня 2022 року підписані з кожним з позивачем та квитанції про оплату адвокатських послуг № 0.0..1 від 21 грудня 2022 року та № 39804541 від 21 грудня 2022 року.

У справі дійсно, на момент ухвалення судового рішення, були відсутні документи, що свідчать про надання правничої допомоги позивачам та фактичну їх оплату, однак позивачам була надана правнича допомога та ними були понесені відповідні витрати, про що позивачами зазначено в позовній заяві, зазначено орієнтовний розмір таких витрат та зазначено про те, що докази понесених ними витрат на правничу допомогу будуть надані пізніше.

Представником позивачів, відповідно до вимог 8 ст. 141 ЦПК України, в межах п`яти днів після ухвалення судового рішення, з урахуванням зазначення в позовній заяві попереднього розрахунку суми судових витрат, було подано заяву про ухвалення додаткового рішення по справі з доказами понесення таких витрат, що свідчить про необхідність надання оцінки наданим доказам, яким суд першої інстанції, при ухваленні 19 грудня 2022 року рішення по суті спору, оцінки не надавав та дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів витрат на правничу допомогу.

Зважаючи на викладене, відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неможливість вирішення питання щодо розподілу витрат.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки судом першої інстанції додаткове рішення по суті заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу не було ухвалено, тому у суду апеляційної інстанції, відповідно до ст. 367 ЦПК України, відсутні підстави для ухвалення нового судового рішення, тому в цій частині вимоги апеляційної інстанції є безпідставні і тому не підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що постановлена судом ухвала не відповідає вимогам процесуального закону, а отже наявні вищевказані підстави для скасування ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 лютого 2023 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367,368,379,382,384,389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 лютого 2023 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивачів ОСОБА_3 , до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроніс Україна» про відшкодування шкоди заподіяної смертю фізичної особи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2023 року.

Головуючий:

Судді: