Справа № 209/1512/22
Провадження № 2/209/196/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.

за участю секретаря судового засідання Ухліної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

04 серпня 2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якому просить: зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 травня 2022 року у справі №209/758/22 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з однієї чверті до однієї шостої частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення ним повноліття. На обґрунтування позову зазначив, що судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 травня 2022 року у справі №209/758/22 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 квітня 2022 року і до досягнення ним повноліття. Посилаючись на зміст ст. 182 СК України, звертає увагу суду на те, що у нього існує обов`язок (не залежно від того має він таку можливість, чи ні) утримувати своїх двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого виданий наказ, та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Але відповідачка, звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, будучи достеменно обізнаною про те, що в нього на утриманні є малолітня донька ОСОБА_5 , - приховала цю обставину, чим не дала можливості суду застосувати вимоги ч.1 ст.182 СК України, відповідно до яких при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, наявність у платника аліментів інших дітей, та зробити обґрунтований висновок щодо того, чи є в мене можливість утримувати сина ОСОБА_6 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу). Окрім того, під час видачі судового наказу поза увагою суду також залишилось те, що він має поганий стан здоров`я, що викликає необхідність систематичного витрачання коштів на лікування, що також впливає відповідно до ч.1 ст.182 СК України на розмір аліментів. Відповідно до Виписки №5423 карти амбулаторного (стаціонарного) хворого у нього встановлений діагноз: нейроцинкуляторна дистонія по гіпертонічному типу, шийний ОХЗ, нестабільність сегменту С5-С6, дисциркуляторна енцефалопатія 1 ст., вестибулопатія, астено- невротичний синдром, у зв`язку з чим йому рекомендовано: «Д» нагляд сімейного лікаря і лікаря невролога, ЛФК, санаторно-курортне лікування, фізіолікування, приймання ліків. У зв`язку з поганим станом здоров`я він вимушений систематично звертатися за медичною допомогою до лікарів. При цьому систематичне його звернення за медичною допомогою свідчить не тільки про системні проблеми зі здоров`ям, а також і про необхідність несення матеріальних витрат на лікування, що також впливає на можливість надання ним матеріальної допомоги сину ОСОБА_6 , в тому розмірі, який визначений судом. Також вважає, що необхідно приймати до уваги те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, задоволені: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_7 , яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з 09.05.2022 року, на час навчання до 30.06.2025 року. На момент подачі даного позову це рішення не набрало законної сили, оскільки ним на нього подана апеляційна скарга, але його наявність сама по собі підтверджує факт намагання з боку відповідачки стягнути з нього аліменти ще на одну його повнолітню дитину, що вказує на її недобросовісність, яка полягає в тому, що вона (відповідачка), намагаючись отримати з нього на її користь аліменти на двох дітей в загальному розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), та знаючи про те, що в нього на утриманні перебуває ще одна малолітня дитина: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - заявила такі вимоги, які вочевидь будуть порушувати права доньки ОСОБА_5 , оскільки його доходу не буде достатньо для того, щоб утримувати її в тому ж розмірі, як і повнолітню доньку ОСОБА_8 та сина ОСОБА_6 . З огляду на те, що всі діти є рівними у свої правах (ст.21 Конституції України), то його малолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не може бути обмежена в можливості отримувати від нього утримання в розмірі не меншому, ніж він за рішенням суду (в разі набрання ним законної сили) та за судовим наказом повинен сплачувати на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та повнолітню доньку ОСОБА_8 . Наголошує на тому, що розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який визначений в судовому наказі, як одна чверть заробітку (доходу), повинен буди зменшений, оскільки, в разі залишення його без змін, - він не буде мати можливості забезпечити свою малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , утриманням необхідним та достатнім для її гармонійного розвитку, оскільки його дохід обмежений не тільки необхідністю утримання сина ОСОБА_6 , а також і необхідністю витрачання коштів на підтримання свого стану здоров`я, який є в достатній мірі не добрим.

Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2022 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні).

Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті.

Зазначена ухвала направлялася позивачу, відповідачу разом з даною ухвалою надсилалась також копія позовної заяви з додатками.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася.

28.02.2023 через канцелярію суду відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

17.03.2023 через канцелярію суду позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Оскільки, розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, керуючись ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 травня 2022 року у справі №209/758/22 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 квітня 2022 року і до досягнення ним повноліття

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 06.10.2015 Виконавчим комітетом Дружбівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

На підтвердження стану здоров`я позивачем надано виписку № 5423 карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_9 про перебування на стаціонарному лікуванні в ТВ КЗ "КМЛ № 9 ДОР з 21.06.2017 р. по 30.06.2017 р. Крім того, позивач надав копії записів на огляд до лікарів у період з 25.05.2020 р. по 01.03.2022 р.

Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього на утриманні перебуває малолітня донька та за станом здоров`я він потребує медичної допомоги, однак доказів свого матеріального стану як і його зміни, а також доказів актуального стану здоров`я не надав.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи позовні вимоги суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив актуального стану здоров`я, погіршення його майнового стану у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншої жінки.

При цьому суд вважає, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 травня 2022 року у справі №209/758/22, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-81, 89, 141, 258-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту судового рішення 17.03.2023 року.

Суддя Т.О. Решетник