Справа № 522/7110/23
Провадження 2-з/522/136/23
УХВАЛА

13 квітня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Абухін Р.Д., розглянувши у судовому засіданні без повідомлення сторін заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До суду 10.04.2023 року надійшла заява представника представника ОСОБА_1 , згідно якої просить розглянути заяву про забезпечення позову до подання позову:

1.Накласти арешт та заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), а також будь-яким іншим особам відчуження в будь-який спосіб (продавати, дарувати, закладати, переуступка права вимоги, заміни сторони у зобов`язанні та інші способи) квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер № 34700497)

2.Заборонити суб`єктам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дії, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та , користування третім особам, будь-якого іншого обтяження та інше) відносно квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер № 34700497).

Матеріали заяви суддя отримав 12.04.2023 року.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, подане клопотання, суд прийшов до наступних висновків.

За положенням ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст.149ЦПКУкраїни суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цьогоКодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.151ЦПКУкраїни визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст.150ЦПКУкраїни позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до абз.1 ч.4 Постанови ПленумуВерховногоСудуУкраїни від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів заяви судом встановлено, що в обґрунтування заяви заґвник посилається на те, що 17.03.2001 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що було зареєстровано у Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №102.

Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з погіршенням відносин між подружжям та припиненням спільного проживання, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі 521/10163/22 від 14.09.2022 року' шлюб між сторонами було розірвано.

Так. за час перебування сторін у шлюбі, в інтересах сім`ї за спільні кошти подружжя. 22.09.2022 року відповідачем була придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1 , в якій наразі позивач фактично проживає з дітьми.

Оскільки вказана квартира набута сторонами в період шлюбу, у відповідності до ст. 60 Сімейного кодексу України, вона є спільним майном подружжя і позивач має повне право на частку в спільному майні.

Разом з тим, у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, ОСОБА_2 неодноразово погрожував позивачу, що оскільки спірну квартиру зареєстровано на його ім`я, він виселить позивача з дітьми та відчужить спірну квартиру в своїх інтересах, у зв`язку з чим у останньої виникла необхідність здійснити поділ вищезазначеного спільного сумісного майна, що є предметом майбутнього позову.

А з огляду на те, що придбання вказаного майна в інтересах сім`ї здійснювались від імені ОСОБА_2 , а також враховуючи розірвання шлюбу між сторонами, напружені відносини між ними та відсутність згоди щодо питання поділу спільного майна, існує обґрунтований ризик того, що відповідач може відчужити спільне сумісне майно без згоди позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Так, предметом майбутнього позову, на забезпечення якого позивач просить вжити заходів, є вимога ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо визнання квартири за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності позивача на 'А такого майна.

Оскільки право на вищевказане майно, було придбано від імені ОСОБА_2 , існує об`єктивна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, заборони його відчуження та реєстраційних дій може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернеться до суду, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачем буде реалізовано майно, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Тому вважають, що арешт та заборона ОСОБА_2 чи будь-яким іншим особам в будь-який спосіб відчужувати, вчиняти реєстраційні дії відносно майнових прав на вищевказане майно, будуть адекватними та об`єктивними заходами забезпечення позову та попередять потенційні труднощі у подальшому виконанні рішення.

Суд вбачає, що предметом майбутнього позову будуть вимоги про про визнання квартири за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності позивача на такого майна. Беручи до уваги предмет позову та враховуючи обставини викладену у заяві про забезпечення позову, суд вважає можливим задовольнити вимогу заявниці щодо забезпечення позову в обраній нею спосіб.

З урахуванням викладеного, заходи забезпечення позову до подання позову необхідно вжити, шляхом накладення арешту та заборони вживати певні дії на частину квартири, що направлено на охорону матеріально правових інтересів ОСОБА_1 від можливих недобросовісних дій майбутнього відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Керуючись ст.ст. 149, 150 -153, 260, 268, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову до подання позову наступним шляхом:

Накласти арешт та заборону ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), а також будь-яким іншим особам відчуження в будь-який спосіб (продавати, дарувати, закладати, переуступка права вимоги, заміни сторони у зобов`язанні та інші способи) частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер № 34700497).

Заборонити суб`єктам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дії, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, будь-якого іншого обтяження та інше) відносно частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер № 34700497).

У задоволені решти вимог відмовити.

Роз` яснити, що згідно ч.4 ст.152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів. У разі не здійснення заявником таких процесуальних дій, будуть підстави для скасування заходів забезпечення позову згідно ч. 13 ст. 158 ЦПК України.

Копію ухвали суду направити сторонам по справі, а також для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Р. Д. Абухін

13.04.2023