"29" червня 2023 р. Справа № 363/2194/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Бобрової Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Димерської селищної ради, третя особа ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування та за позовом третьої особи ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Димерської селищної ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до Вишгородського районного суду Київської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування.

Ухвалою Вишгородського районного суд Київської області від 13.11.2018 року відкрито провадження та прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_3 до Димерської селищної ради, третя особа ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за правилами загального позовного провадження.

20.09.2020 року протокольною ухвалою суду прийнято до спільного розгляду позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами позовом третьої особи ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Димерської селищної ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування

30.01.2023 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

В судові засідання, призначені 29.03.2023 року, 19.05.2023 року та 29.06.2023 року, ОСОБА_5 , не заявилася зазначив про неможливість явки в судове засідання у зв`язку з продовженням на території України військового стану та перебуванням її за межами України.

Вказана підстава неявки третьої особи, як позивача за її позовом в судове засідання визнана судом такою, що відбулась без поважних причин, не підтверджена жодними доказами (неможливість повернення), при цьому судом враховується, що бойові дії на території Київської області у даний час не відбуваються та ОСОБА_5 з квітня 2022 року припинила з`являтися в судові засідання.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз вказаної норми процесуального закону свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Отже, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки). Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом.

При цьому, причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки це положення закону направлено на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду.

Також, при прийнятті рішення про залишення позову без розгляду, суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену у своїй постанові у справі № 658/1141/18 від 21 вересня 2020 року, згідно якої наголосив, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Верховний Суд наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Крім того, як акцентує увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року по справі № 9901/278/21, ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

У зв`язку із наведеним вище, суд дійшов висновку про необхідність залишення вказаної позовної заяви ОСОБА_6 без розгляду, оскільки процесуальних підстав для продовження розгляду справи - не вбачається. При цьому суд враховує тривалість перебування справи у провадженні суду, зацікавленість ОСОБА_5 , як третя особа, яка заявила позовні вимоги, у розгляді її позовних вимог, яка з квітня 2022 року в судові засідання у справі за її позовом в провадженні суду не з`являлася, клопотань про розгляд справи у її відсутність не заявляла та не здійснила участь у розгляді справи через представника, що останній роз`яснювалося судом.

Керуючись ст.ст. 223, 257, 260, 353-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами позовом третьої особи ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Димерської селищної ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування - залишити без розгляду.

Розгляд позовної заяви ОСОБА_3 до Димерської селищної ради, третя особа ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування - продовжити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя О.Д. Рудюк