ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/524/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/1607/17 Категорія: на ухвалу Морозов В.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Зінченко Ю.О.

учасники справи:

заявник (стягувач) ОСОБА_1 ;

представник стягувача адвокат Манзар Тетяна Володимирівна;

суб`єкт оскарження державний виконавець Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

заінтересована особа ОСОБА_2 (боржник);

особа, яка подала апеляційну скаргу представник боржника адвокат Сучило Артем Олегович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Сучило Артема Олеговича на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2023 року за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка Сергія Вікторовича та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

у січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, обґрунтовуючи вимоги скарги тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 28 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 02 березня 2021 року та постановою Верховного Суду України від 20 червня 2022 року Верховного Суду України, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_2 ; визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 913038 від 20 листопада 2009 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 ; зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у здійсненні ними права власності земельною ділянкою, що розташована у АДРЕСА_1 , площею 0,2946 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:004:1001, яка належить їм на праві спільної часткової власності в частках по 1/2 частині кожному, на підставі рішення Руськополянської сільської ради 12-1З/VII від 07 вересня 2016 року та витягу з Державного земельного кадастру НВ-016 від 17 березня 2016 року, шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд; відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2

23 квітня 2021 року державним виконавцем відкрито виконавчі провадження за АСВП № 65224530 та 65223777, про що винесено відповідні постанови в яких зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

24 травня 2021 року державним виконавцем відповідно до ч.1 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» здійснено перевірку та встановлено, що боржником рішення суду не виконано та жодних дій не вчинено. Про що складено відповідні акти.

29 серпня 2022 року державним виконавцем відповідно до ч.3 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» повторно перевірено виконання рішення боржником. В результаті перевірки встановлено, що боржником рішення суду не виконано, та будь-які заходи щодо виконання не вживаються. Про що складено відповідний акт.

В подальшому державним виконавцем відповідно до ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» організовано примусове виконання рішення суду без участі боржника.

Так, 07 вересня 2022 року стягувачами за адресою, визначеною місцем виконання рішення, самостійно було прибрано із земельної ділянки майно боржника, а саме: виноградники та залізні стовпчики, про що складено відповідний акт.

На вказаній земельній ділянці залишилася частина огорожі боржника (1,4), яка згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 02 серпня 2010 року належить боржнику на праві приватної власності.

У відповіді на скаргу стягувача від 02 січня 2023 року державний виконавець вказав, що без дозволу не має права самостійно вирішувати питання щодо знесення вказаної огорожі боржника.

Стягувач ОСОБА_1 , вважає, що така бездіяльність державного виконання є протиправною, а боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, оскільки з моменту відкриття виконавчого провадження, а саме 23 квітня 2021 року, боржником не вчинялися будь-які дії щодо виконання рішення суду, а держаний виконавець в примусовому порядку як це передбачено ЗУ «Про виконавче провадження» примусово не вчиняє дії, щоб виконати рішення суду шляхом демонтування частини паркану ОСОБА_2 , який розташований на належній їй земельній ділянці.

Скаржниця також зазначала, що відповідь державного виконавця № 29/7 від 02 січня 2023 року отримала 16 січня 2023 року та у десятиденний термін звернулась до суду зі скаргою, яку ухвалою суду від 27 січня 2023 року залишено без розгляду, після чого вона повторно звернулась зі скаргою.

У зв`язку із вищевикладеним, ОСОБА_1 просила суд поновити строк на подання скарги та прийняти її до розгляду; визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В. щодо невиконання в примусовому порядку рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 28 травня 2020 року в частині демонтування огорожі боржника (1,4), яка знаходиться на земельній ділянці стягувача; зобов`язати старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В. здійснити необхідні виконавчі дії у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України "Про виконавче провадження", а саме демонтування огорожі боржника (1,4) , яка знаходиться на земельній ділянці стягувача.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2023 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В. щодо невиконання в примусовому порядку рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 28 травня 2020 року.

Зобов`язано старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В. здійснити необхідні виконавчі дії у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України "Про виконавче провадження" для виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 28 травня 2020 року.

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Ухвала суду обґрунтована тим, що державним виконавцем не у повній мірі вжито заходи щодо повного виконання рішення суду, не використано всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення, та посилання на те, що у рішенні суду прямо не вказано на спосіб усунення перешкод ОСОБА_1 у здійсненні нею права власності земельною ділянкою шляхом демонтажу паркану вказує на бездіяльність державного виконавця, оскільки рішення суду чітко передбачає припинення використання земельної ділянки позивачів шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а наявність паркану на земельній ділянці позивачів і охоплюється поняттям використання і експлуатації, у даному випадку споруди.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник боржника ОСОБА_2 адвокат Сучило А.О. подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2023 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

У апеляційній скарзі вказує, що у рішенні суду, яке виконується державним виконавцем, відмовлено у задоволенні вимог щодо демонтажу будь-якого нерухомого майна, будівель та споруд, які належать боржнику на праві приватної власності, хоча це питання піднімалось стягувачами під час судового розгляду неодноразово.

Вважає, що дії державного виконавця правомірними, оскільки ні в рішенні суду, ні у виконавчому листі не передбачено знесення.

Зазначає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, так як в тексті ухвали застосував поняття «паркан» замість «огорожі».

Стверджує, що судом здійснено підміну понять,оскільки паркан, який розділяє земельні ділянки сторін, вже знесено та щодо цього рухомого майна між сторонами не було жодного спору, натомість для знесення огорожі необхідним є окреме рішення суду.

Вважає, що ОСОБА_1 , подаючи скаргу на дії державного виконавця, уникає звернення до суду із заявою про роз`яснення рішення або подання нового позову.

Вказує, що у ОСОБА_2 не виникло зобов`язання щодо демонтажу огорожі, оскільки вона належить йому на праві приватної власності, та він не використовує земельну ділянку для експлуатації огорожі, так як вона знаходиться на земельній ділянці стягувача, тому огорожа вже не несе своєї експлуатаційної функції.

Крім того стверджує, що судом безпідставно поновлено ОСОБА_1 строк на подання скарги, яка з огляду на відсутність поважних причин пропуску строку на подання скарги, повинна бути залишена без розгляду.

Представник стягувача адвокат Манзар Т.В. подала відзив на апеляційну скаргу, у якому вказуючи на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2023 року без змін.

Представник боржника адвокат Сучило А.О. подав відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якому підтримав вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 28 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 02 березня 2021 року та постановою Верховного Суду від 20 червня 2022 року, визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 913038 від 20 листопада 2009 року, що виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення Руськополянської сільської ради від 16 жовтня 2009 року № 47-1, (земельна ділянка розташована у АДРЕСА_1 , площею 0,2269 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:004:0476); зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у здійсненні ними права власності земельною ділянкою, що розташована у АДРЕСА_1 , площею 0,2946 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:004:1001, яка належить їм на праві спільної часткової власності в частках по 1/2 частині кожному, на підставі рішення Руськополянської сільської ради 12-13/VІІ від 07 вересня 2016 року та витягу з Державного земельного кадастру НВ-016 від 17 березня 2016 року, шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд; у задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено; у зустрічному позові ОСОБА_2 до Руськополянської сільської ради, державного реєстратора виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Сафроненка В.А., ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Руськополянської сільської ради від 07 вересня 2016 року про затвердження технічної документації, визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за якими зареєстровано право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на 1/2 частину земельної ділянки за кожним відмовлено повністю.

Згідно з відповіддю начальника Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на скаргу ОСОБА_1 від 02 січня 2023 року № 29/7, на виконанні у Черкаському відділі державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувають виконавчі провадження з примусового виконавчих листів №2/707/15/20 виданих 02 квітня 2021 року Черкаським районним судом Черкаської області, а саме:

-АСВП № 65224530 з примусового виконавчого листа № 2/707/15/20 виданого 02 квітня 2021 року Черкаським районним судом Черкаської області, про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у здійсненні ними права власності земельною ділянкою, що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,2946га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:004:1001, яка належить їм на праві спільної часткової власності в частках, по 1/2 частині кожному, на підставі рішення Руськополянської сільської ради 12-13/VII від 07 вересня 2016 року та витягу з Державною земельного кадастру НВ-016 від 17 березня 2016 року, шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд.

- АСВП № 65223777 з примусового виконавчого листа № 2/707/15/20 виданого 02 квітня 2021 року Черкаським районним судом Черкаської області, про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у здійсненні ними права власності земельною ділянкою, що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,2946 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:004:1001, яка належить їм на праві спільної часткової власності в частках по 1/2 частині кожному, на підставі рішення Руськополянської сільської ради 12-13/ VII від 07 вересня 2016 року та витягу з Державного земельного кадастру НВ-016 від 17 березня 2016 року, шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд.

23 квітня 2021 року державним виконавцем відкрито виконавчі провадження за АСВП № 65224530 та 65223777 про що винесено відповідні постанови в яких зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, та яку за вихідним № 10674/1 та № 10734/1 направлено боржнику рекомендованим листом (номер відстеження пересилання поштових відправлень 070) для виконання.

Того ж дня боржнику за вихідними № 10702/1 та № 10738/1 направлено вимоги державного виконавця, якою зобов`язано виконати рішення суду (рекомендованим листом, номер відстеження пересилання поштових відправлень 070).

24 травня 2021 року державним виконавцем відповідно до ч. 1 ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» наступного робочого дня після закінчення строку/ визначеного частиною шостою ст. 26 цього Закону, проведено перевірку щодо виконання боржником рішення суду. В результаті перевірки встановлено, що боржником рішення суду не виконано, та жодних дій не вчинено. Про що складено відповідні акти.

В результаті вищевказаної перевірки та керуючись статтями 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження» на боржника за АСВП № 65224530 накладено штраф в розмірі 1700 грн., про що винесено відповідну постанову якою зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність. Копію постанови за вихідним № 13275/1 направлено боржнику рекомендованим листом (номер відстеження пересилання поштових відправлень 017).

29 серпня 2022 року державним виконавцем відповідно до ч.3 ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» повторно перевірено виконання рішення боржником. В результаті перевірки встановлено, що боржником рішення суду не виконано, та будь які заходи щодо виконання не вживаються. Про що складено відповідний акт.

В результаті вищевказаної перевірки та керуючись статтями 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження» на боржника повторно накладено штраф у подвійному розмірі на суму 3400 грн., про що винесено відповідні постанови по виконавчих провадженнях № 6522453 та № 65223777. Копії постанов за вихідним № 20327/7 та 20312/7 направлено боржнику, та підготовлено повідомлення до органів досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення. Згідно ст. 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження» 30.08.2022 року на адресу правоохоронних органів за вих. №20511/7 направлено повідомлення щодо вирішення питання про притягнення боржника до відповідальності передбаченої ст. 382 КК України.

В подальшому, державним виконавцем відповідно до ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» організовано примусове виконання рішення суду без участі боржника. Так, 07 вересня 2022 року стягувачами за адресою, визначеною місцем виконання рішення самостійно було прибрано із земельної ділянки майно боржника, а саме: виноградники та залізні стовпчики, про що складено відповідний акт.

На вказаній земельній ділянці залишилася частина огорожі боржника (1,4), яка згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 02.08.2010 належить боржнику на праві приватної власності.

Державний виконавець без дозволу на те суду не має права самостійно вирішувати питання щодо знесення вказаної огорожі боржника. Подальші виконавчі дії будуть організовані відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Частково задовольняючи скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що у мотивувальній частині рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 28 травня 2020 року, яке виконується державним виконавцем, у справі № 707/1607/17 судом зазначено: суд вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у здійсненні ними права власності земельною ділянкою, що розташована у АДРЕСА_1 , площею 0,2946 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:004:1001, яка належить їм на праві спільної часткової власності в частках по 1/2 частині кожному, на підставі рішення Руськополянської сільської ради 12-13/VII від 07.09.2016 року та витягу з Державного земельного кадастру НВ-016 від 17.03.2016 року, шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд. Дане рішення суду мотивовано тим, що хоча сторонами не доведено, що на самовільно зайнятій ОСОБА_2 земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наявна огорожа, але суд повинен вжити усіх заходів для ефективного захисту порушених прав, і враховуючи, що особа, яка самовільно зайняла земельну ділянку повинна за власний кошт привести її у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, суд вбачає недоцільним перекладати даний обов`язок на добросовісних землекористувачів (власників), у зв`язку з чим вимога ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою, звільнивши займану частину земельної ділянки, демонтувавши перешкоди і надавши вільний доступ на відновлення меж земельної ділянки, визнати право здійснити демонтаж встановлених перешкод без згоди іншого власника підлягає до часткового задоволення. І саме ОСОБА_2 потрібно звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки, припинити її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд, оскільки саме для даних цілей - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, земельна ділянка була надана особі.

Судом зроблено правильний висновок, що згідно із вказаним рішенням боржник ОСОБА_2 повинен був усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у здійсненні ними права власності вищезазначеною земельною ділянкою припинивши використовувати вказану земельну ділянку для обслуговування і експлуатації житлового будинку і господарських будівель та споруд, до яких також відноситься і огорожа (1,4), яка є приватною власністю ОСОБА_2 .

Колегія суддів звертає увагу, що державний виконавець наділений чинним цивільним процесуальним законом правом на звернення до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із твердженнями суду першої інстанції, що державним виконавцем не у повній мірі вжито заходи щодо повного виконання рішення суду, не використано всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

При розгляді скарги судом застосовано відповідні положення Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, тому ухвала суду про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 є обґрунтованою та не підлягає зміні чи скасуванню.

Колегія суддів відхиляє твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом безпідставно поновлено ОСОБА_1 строк на подання скарги, яка з огляду на відсутність поважних причин пропуску строку на подання скарги, повинна бути залишена без розгляду.

Так, судом правильно встановлено, що ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27 січня 2023 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка Сергія Вікторовича та зобов`язання вчинити дії від 26 січня 2023 року було залишено без розгляду, однак, після усунення обставин, вказаних в ухвалі суду, ОСОБА_1 повторно звернулась до суду із такою скаргою 31 січня 2023 року, що відповідає нормам цивільного процесуального законодавства та є поважною причиною для поновлення пропущеного строку, встановленого статтею 449 ЦПК України.

Враховуючи наведене, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції застосовано відповідні норми процесуального права та ухвалено обґрунтоване судове рішення про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 на підставі повного та всебічного дослідження обставин справи, наданих сторонами доказів, тому колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування законного судового рішення та були предметом розгляду суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Сучило Артема Олеговича слід залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2023 року без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Сучило Артема Олеговича залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 13 квітня 2023 року.

Судді