Єдиний унікальний номер 142/11/23
Номер провадження 2/142/96/23
РІШЕННЯ

іменем України

11 квітня 2023 року смт. Піщанка

в складі:

головуючого судді Гринишиної А.А,

з участю

секретаря судового засідання Курасевич В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Піщанка цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування в особі Піщанської селищної ради, подану в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ :

Орган опіки та піклування в особі Піщанської селищної ради звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. У вказаній позовній заяві позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування в сімейні форми виховання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03 січня 2023 року виконавчим комітетом Піщанської селищної ради прийнято рішення «Про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у матері ОСОБА_2 » відповідно до складеного акту оцінки рівня безпеки малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Висновок щодо рівня безпеки дитини: дуже небезпечно - негайне відібрання дитини у батьків. ОСОБА_2 , 1984 року народження, проживає у с. Дмитрашківка Тульчинського району із ОСОБА_5 , 1960 року народження, є матір`ю шістьох дітей. Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 05 травня 2014 року № 142/633/14-ц вона позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Ще двоє дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відібрані у матері без позбавлення батьківських прав відповідно до рішення Піщанського районного суду від 08 липня 2020 року № 142/170/20. Всі діти виховуються в дитячому будинку сімейного типу в Гайсинському районі Вінницької області. Матір жодного разу дітей не провідувала, їхньою долею не цікавилася, аліменти на утримання дітей не сплачує. ОСОБА_2 перед народженням шостої дитини на обліку в жіночій консультації не перебувала, народила дитину вдома, умови для розвитку та виховання дитини не створила, в будинку та в дворі безлад, запасу палива немає. Після виписки з Тульчинського пологового відділення була розміщена з дитиною в дитячому відділенні Піщанської районної лікарні. Після створення задовільних умов для проживання дитини в сім`ї, рішенням комісії з питань захисту прав дитини Піщанської селищної ради від 17 листопада 2022 року № 39 було надано дозвіл на виписку матері з дитиною додому. Сім`я перебувала під постійним контролем та була попереджена, що у разі неналежного виконання батьківських обов`язків матір буде притягнута до відповідальності, а дитина - вилучена із сім`ї. 02 січня 2023 року староста с. Дмитрашківка ОСОБА_11 отримала повідомлення про те, що ОСОБА_2 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 перебувають в стані алкогольного сп`яніння, дитина плаче, в хаті холодно. Даний факт підтвердився. Матір дитини ОСОБА_12 та її співмешканець ОСОБА_5 перебували в стані зміненої свідомості, поводили себе неадекватно. В будинку безлад, повітря затхле, в кімнатах валялися пляшки від алкогольних напоїв. В дитячій кімнаті холодно, при спробі запалити пічне опалення був відчутний запах диму. Службою у справах дітей вжито невідкладних заходів щодо забезпечення безпеки дитини, а саме, малолітню ОСОБА_4 розміщено до дитячого відділення Піщанської районної лікарні. Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 170 СК України, пунктом 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 24 вересня 2008 року № 866 виконавчим комітетом Піщанської селищної ради прийнято рішення про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у матері ОСОБА_2 у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини та затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також зазначає, що 05 січня 2023 року малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштована до Тульчинського обласного спеціалізованого будинку дитини до набуття дитиною соціально-правового статусу.

Представник позивач органу опіки та піклування в особі Піщанської селищної ради Кочерган Ю.І. в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 та передати останню органу опіки та піклування для подальшого влаштування в сімейні форми виховання.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_4 не визнала, вказала, що намагається піклуватися про свою дитину, однак в неї немає коштів на забезпечення умов життя та виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_2 в судовому засіданні висловила думку про можливість передання її малолітньої доньки ОСОБА_4 , під опіку її старшій дитині, з чим також погодився її представник, адвокат Зянько Н.Г.

Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 31 жовтня 2022 року (а.с.5) та витягом з Державної о реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.12).

Рішенням виконавчого комітету Піщанської селищної ради Вінницької області від 03 січня 2023 року № 495 «Про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у матері ОСОБА_2 » Відповідно до пункту 4 статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», частини 2 статті 170 Сімейного кодексу України, керуючись пунктом 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 24 вересня 2008 року № 866, розглянувши клопотання служби у справах дітей Піщанської селищної ради від 02 січня 2023 року № 16.1-15-04, беручи до уваги акт оцінки рівня безпеки дитини від 02 січня 2023 року, виконавчий комітет Піщанської селищної ради постановив відібрати малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у матері ОСОБА_2 у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини. Тимчасово влаштувати малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дитячого відділення Піщанської районної лікарні для обстеження стану її здоров`я. Службі у справах дітей, серед іншого звернутися до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини. Затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8-9).

Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконавчий комітет Піщанської селищної ради прийшов висновку, що через безвідповідальне ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, нездатність забезпечити повноцінний розвиток, належні умови для проживання дитини, буде доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10-11).

Згідно довідки-характеристики Піщанської селищної ради Вінницької області № 07 від 03 січня 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , за час проживання в с. Дмитрашківка зарекомендувала себе задовільно, тимчасово не працює, схильна до зловживання алкогольними запоями. Проживає без укладення шлюбу з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , виховують малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_14 є матір`ю шести дітей, відносно трьох старших дітей позбавлена батьківських прав у 2014 році, ще двоє дітей відібрані у матері без позбавлення батьківських прав у 2020 році. Всі діти виховуються у дитячому будинку сімейного типу Літвіновських в Гайсинському районі Вінницької області. ОСОБА_2 участі в утриманні дітей не приймає, аліменти не сплачує, жодного разу не провідувала дітей. Приводів у поліцію та порушень громадського порядку не було, поведінка в побуті та громадських місцях задовільна (а.с.13).

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні.

Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ( далі по тексту - ЄКПЛ) становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.

Як зауважив Європейський Суд з прав людини ( далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. При цьому звертає увагу на те, що позивач у цій справі намагався побачити дитину та оскаржував заяву про позбавлення батьківських прав і цей факт міг свідчити про його інтерес до дитини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

В своїй постанові у справі №214/1048/15-ц від 03.05.2018 року ВС звернув увагу на те, що у статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Також суд касаційної інстанції роз`яснив, що тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить і вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України).

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Суд вбачає, що відповідач ОСОБА_2 свідомо нехтує виконанням своїх батьківські обов`язки по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , належної участі у її вихованні та розвитку не приймає, матеріально дитину не забезпечує.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Такого ж висновку і дійшов ВССУ в ухвалі від 01 листопада 2017 року у справі № 211/559/16-ц ВССУ зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд вказав, що потрібно встановити винну поведінку батька щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також те, чи можливо змінити його поведінку в кращу сторону попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а також сприяти захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування та перевірити ставлення дитини до свого батька.

Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини, розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, і відповідне рішення має підкріплюватись достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини (пункт 49 рішення від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України»).

Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Зважаючи на те, що батько не цікавиться життям дитини, не приймає участі в його вихованні та утриманні, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та в його діях вбачається винна поведінка відносно сина, яка проявилась в письмовій нотаріально завіреній відмові від виховання та утримання сина, тобто він свідомо відмовився приймати участь в житті своєї дитини.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідача ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останньому положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків та його небажання виховувати сина, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними та відповідача належить позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Враховуючи, що при зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 992 грн. 40 коп. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та 1073 грн. 60 коп. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав, на користь держави, у розмірі, який підлягав сплаті при зверненні з вказаним позовом до суду.

Керуючись ст. 141, 150, 164, 165, СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 4-5, 12-13, 76, 81, 141, 258, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов органу опіки та піклування в особі Піщанської селищної ради, подану в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування в сімейні форми виховання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 копійок за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав.

Рішення суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач - Органу опіки та піклування в особі Піщанської селищної ради, який розташований в смт. Піщанка Вінницької області, вул. Центральна, 85;

відповідач - ОСОБА_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 ;

представник відповідача - Зянько Ніна Георгіївна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000725 від 24 вересня 2020 року, вул. В.Чорновола,29/1 смт.Крижопіль Вінницька область, 24600.

Суддя: