Провадження № 2/229/970/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 червня 2023 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області в складі:

судді Феняка О.Р.

за участю секретаря Бровченко Д.Л.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка Донецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача суму боргу за теплову енергію за період з жовтня 2018 р. по вересень 2021 р. у розмірі 25 823,50 грн., та судові витрати в розмірі 2270 грн., вказуючи, що відповідач є власниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 279032774. На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію.

ТОВ «Бахмут- Енергія» є єдиним постачальником теплової енергії для населення м. Бахмут та м. Соледар та здійснює свою діяльність на підставі Статуту, умов Концесійного договору, укладеного між ТОВ «Бахмут-Енергія» та Бахмутською міською радою та ліцензій на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії № 304 від 14 вересня 2012 року (переоформлено рішення № 511 від 31 березня 2016 року).

В опалювальні періоди (2018-2019 рр., 2019-2020 рр., 2020-2021 рр.,) позивач здійснював подачу теплової енергії в багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 , який має окремий ввід, з подальшим розподіленням теплової енергії між споживачами з використанням внутрішньо будинкової системи опалення, в тому числі і до квартири АДРЕСА_3 . В свою чергу, споживач користувався тепловою енергією, що виражає його дію, направлену на встановлення правовідносин з ТОВ «Бахмут-Енергія».

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 21.10.2022 № 61 змінив територіальну підсудність судових справ на Дружківський міський суд Донецької області.

Дружківським міським судом було прийнято справу до провадження та призначено судове засідання на 29 березня 2023 року.

29 березня 2023 року, 02 травня 2023 року, 12 червня 2023 року, судові засідання не відбулись у зв`язку з неявкою відповідача.

Ухвалою від 12 червня 2023 року було перенесено судове засідання на 28 червня 2023 року та визнано явку відповідача обов`язковою.

Представник позивача Олександр КОВАЛЕНКО в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, від нього до суду надійшла заява, згідно якої він просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечував проти постановлення заочного рішення.

Відповідач, який про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином та у відповідності до частини 11 статті 128 ЦПК України - шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Дружківського міського суду Донецької області: http://dr.dn.court.gov.ua, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі на адресу суду не надав. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачами також не поданий.

Тому, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст.15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Судом встановлено, що відповідач проживає та зареєстрований в зазначеній квартирі, за якою у ТОВ «Бахмут-Енергія», що надає послуги з теплопостачання, відкритий особовий рахунок на ім`я відповідача ОСОБА_1 № 8610.

Згідно розрахунку заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання за період з жовтня 2018 року по вересень 2021 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , утворилася заборгованість в розмірі 25 823 грн. 50 коп.

Згідно п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до п. 33 «Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року № 1497, які є обов`язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов`язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами).

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Тобто, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надання житлово-комунальних послуг. А тому, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184цс14.

Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач відмовлявся від споживання послуг з теплопостачання у встановленому порядку, чи звертався до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг суду.

Вищеприведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бахмут-Енергія» про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання в розмірі 25 823гр. 50 коп. підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 2270 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст. ст. 64, 68 ЖК України, ст. 12, 15, 16,264, 265 ЦК України, ст. 3, 118-120, 38, 88 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позовні вимоги ТОВ «Бахмут-Енергія» -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ТОВ «Бахмут-Енергія» ( НОМЕР_3 відкритий в ОУ АТ «Ощадбанк», ) - заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання за період з жовтня 2018 року по вересень 2021 року в розмірі 25 823( двадцять п`ять тисяч вісімсот двадцять три) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ТОВ «Бахмут-Енергія» ( НОМЕР_3 відкритий в ОУ АТ «Ощадбанк», ) витрати на оплату судового збору у розмірі 2 270 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня вручення повного заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з моменту отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Олександр ФЕНЯК