Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/2445/23
Провадження № 2-н/357/527/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши заяву Комунального підприємства «Виробниче Управління житлово-комунальних послуг-1» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

06.03.2023 року на адресу суду надійшла заява КП «Виробниче Управління житлово-комунальних послуг-1», в якій заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинків та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 29053,52 грн. та судові витрати по справі.

Розглянувши матеріали заяви, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу та відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пред`явлена стягувачем заява не відповідає вимогам п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, а саме заявлені вимоги не відповідають викладу обставин, на яких вони ґрунтуються, а також доказам доданим до заяви.

Згідно п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Так, до заяви про видачу судового наказу заявником додано довідку про перелік сум за період по особовому рахунку № НОМЕР_1 , з якої вбачається, що станом на 01.01.2023 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 100148,85 грн., яка виникла з серпня 2007 року, однак просить стягнути з боржника суму заборгованості 29 053,52 грн. за період з 01.06.2021 року по 01.01.2023 року, що охоплює заборгованість, яка існувала у боржника за попередній період.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України передбачено, що при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог заявлених стягувачем по суті. Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин спливу позовної давності щодо заявленої вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, щодо спливу позовної давності, в тому числі щодо наявності прострочення виконання зобов`язання боржником (зокрема, з метою визначення періоду, який знаходиться в межах позовної давності). Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності цивільного судочинства (ст. 19 ЦПК України).

Як роз`яснено в п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Так, з аналізу змісту заяви та вказаних документів вбачається, що заявником лише частково дотримано вимоги ст.163 ЦПК України при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, фактично не забезпечено усіх складових, які б давали судді можливість зробити висновок про наявність передбачених законом підстав для видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, а з розрахунку вбачається, що частина заявлених вимог заявлена з пропуском позовної давності.

Крім того, з матеріалів заяви вбачається, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження безспірності заявлених вимог, долучені до заяви документи мають суперечності зі змістом викладених у заяві про видачу судового наказу аргументів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Отже, суд дійшов до висновку про відмову КП «Виробниче Управління житлово-комунального Господарства 1» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163-166 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити Комунальному підприємству «Виробниче Управління житлово-комунальних послуг-1» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинків та прибудинкової території .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя О. Я. Ярмола