ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/728/23 Справа № 942/297/21 Суддя у 1-й інстанції - Пронька В.В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Піменовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 13 січня 2022 року про залишення без розгляду

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2021 року до Новопсковського районного суду Луганської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 13 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - залишино без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 13 січня 2022 року просить скасувати ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області по справі за № 942/297/21 від 13.01.2022 року про залишення позовної заяви без розгляду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 13 січня 2022 року просить апеляційну скаргу на ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 13.01.2022 року відхилити за необґрунтованості, а ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області по справі № 942/297/21 від 13.01.2022 року залишити без змін.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 13 січня 2022 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач подала заява про залишення позову без розгляду й заява про залишення позову без розгляду подана позивачем до початку розгляду справи по суті, виходячи з пріоритетності права саме позивача на розгляд судом його позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення заяви позивача і залишення позову без розгляду.

Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 14 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31 січня 2022 року.

Заява про залишення позову без розгляду надійшла до суду першої інстанції 10 січня 2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За змістом наведеної норми процесуального закону право позивача заявити суду про залишення його позову без розгляду поставлено у залежність від настання певної події початку розгляду справи по суті.

Ні положення п.5 ч.1 ст.257, ні інші норми ЦПК України не містять виключень з цього правила.

Виходячи з зазначеного вбачається, що приписи п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України слід тлумачити таким чином, що після початку розгляду справи по суті позивач втрачає право на вчинення такої процесуальної дії, як подання заяви про залишення його позову без розгляду.

Таке розуміння процесуального закону узгоджується з положеннями ст. 43 ЦПК України щодо обов`язку учасників справи виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (п.6 ч.2), а також ч.1 ст. 44 ЦПК України щодо обов`язку учасників справи добросовісно користуватися процесуальними правами. При цьому таке обмеження позивача у праві подати заяву про залишення позову без розгляду не суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч.3 ст.13 ЦПК України), так як позивач і після початку розгляду справи по суті не позбавлений можливості диспозитивно розпорядитися своїми правами і вимогами, зокрема у відповідності до ст. 206 ЦПК України, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що на стадії підготовчого засідання, які не одноразово були відкладені судом першої інстанції, позивач не скористався своїм правом на подання заяви про залишення позову без розгляду і її не подавала до початку розгляду справи по суті.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 14 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 січня 2022 року, в судовому засіданні.

Заява про залишення позову без розгляду надійшла до суду першої інстанції 10 січня 2022 року тобто, після закриття підготовчого провадження та початку розгляду справи по суті.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції приймаючи заяву до розгляду не перевірив та не встанови ким саме була підписана та подана заява про залишення позову без розгляду, під час розгляду справи по суті у судовому засіданні 13 січня 2022 року.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, оскільки суд першої інстанції не встановив чи заява дійсно подавалась позивачем по справі та підписувалась нею особисто й взагалі матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача про розгляд справи саме 13 січня 2022 року.

Суд першої інстанції не врахував дані обставини і вищезазначені вимоги процесуального закону та дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правого захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Право на судовий захист передбачається ст. 55 Конституції України, ст. 4 ЦПК України.

У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, а ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 13 січня 2022 року необхідно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 13 січня 2022 року про залишення без розгляду - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова