Справа № 303/3991/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 червня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого Джуги С.Д.

суддів Кондора Р.Ю., Мацунича М.В.

з участю секретаря судового засідання: Сливки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дренкалюк Галина Іванівна, на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 31 серпня 2015 року у складі судді Заболотного А.М., у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 23.04.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № MKA0GK00000255, відповідно до якого позивач надав відповідачу споживчий кредит на суму 10000,00 доларів США, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення кредиту 22.04.2027 року. Однак відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 10.06.2015 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 18205,39 доларів США.

За вказаних обставин позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором № MKA0GK00000255 від 23.04.2007 року у розмірі 18205,39 доларів США та сплачений судовий збір.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 31 серпня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № MKA0GK00000255 від 23.04.2007 року в розмірі 18205,39 доларів США, що становить 385225,95 грн. та складається з наступного: 11466,29 доларів США - заборгованість за кредитом; 2323,55 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 369,60 доларів США - заборгованість по комісії; 3167,77 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором та штрафи 11,81 доларів США штраф (фіксована частина), 866,36 доларів США - штраф (процентна складова) та судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 24 травня 2022 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 31 серпня 2015 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дренкалюк Г.І. просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що в матеріалах справи відсутній Додаток №1 до договору, в якому передбачений графік платежів; наданий розрахунок заборгованості є неналежним доказом; суд неправильно застосував вимоги п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України і стягнув пеню строком понад один рік, а про застосування позовної давності в суді першої інтонації він не міг заявити, оскільки не був належним чином повідомлений, також в порушення умов договору пред`явлено вимоги про стягнення пені в доларах США; суд неправомірно стягнув також і штрафи.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити. В останнє судове засідання представники апелянта не з`явилися, про дату час місце розгляду справи належним чином повідомлені, просили розглянути справу у їх відсутності. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1054 ЦК України та ч.2. ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Матеріалами справи встановлено, що 23.04.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № MKA0GK00000255, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит на купівлю квартири у розмірі 10000,00 доларів США, а також у розмірі 2055 доларів США на сплату страхових платежів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості із щомісячним погашенням в період з «18» по «23» число кожного місяця у сумі 117,96 доларів США, з кінцевим терміном повернення кредиту 22.04.2027 року.

При порушенні позичальником зобов`язань, передбачених умовами договору , банк має право зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за його користування (п.2.3.3договору).

Згідно із п.4.1.договору при порушенні позичальником зобов`язань за договором, банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Відповідач належним чином не виконував умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість за договором.

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 10.06.2015 року у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість перед банком на загальну суму 18205,39 доларів США, що становить 385225,95 грн. та складається з наступного: 11466,29 доларів США - заборгованість за кредитом; 2323,55 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 369,60 доларів США - заборгованість по комісії; 3167,77 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором та штрафи 11,81 доларів США штраф (фіксована частина), 866,36 доларів США - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно із ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до стст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи доведено, що позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за укладеним кредитним договором, подав суду кредитний договір, з якого у відповідача виникли зобов`язання з його виконання та погашення кредиту, розрахунок заборгованості, яка наявна за відповідачем за укладеним кредитним договором з відображенням нарахування та сплату коштів за договором .

Натомість, відповідач, не заперечуючи укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів за договором, в порушення вищевказаних вимог процесуального закону, не подав жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б вказували про неврахування банком тих чи інших платежів, які він здійснював за договором або неправильність їх зарахування в погашення кредиту, або спростовували нарахування та сплату коштів за договором, а лише голослівно посилається на неправильність наданого розрахунку .

Тобто, відповідачем у встановленому процесуальному порядку не спростовано належними та допустимими доказами, що сума заборгованості перед кредитором є іншою, ніж та, що зазначена у розрахунку позивача; відповідачем не надано контррозрахунку; не надано будь-яких відомостей щодо погашень боргу, у більшому розмірі ніж зазначено позивачем. Відтак відповідачем не наведено доводів і не подано належних і допустимих доказів на спростовання розрахунку заборгованості позивача .

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач з моменту укладення договору належним чином не виконував свої зобов`язання, неодноразово допускав прострочення оплат за договором, що відповідно до п.2.3.,є підставою для дострокового стягнення з нього заборгованості за договором.

Даний розрахунок заборгованості є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом, який підтверджує неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором та наявність заборгованості за кредитним договором.

Розмір заборгованості: 11466,29 доларів США - заборгованість за кредитом; 2323,55 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 369,60 доларів США - заборгованість по комісії, є доведений, відповідачем не спростований.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Не заслуговують на увагу також посилання в апеляційній скарзі про відсутність Додатку №1 до договору, в якому передбачений графік платежів, оскільки такий не передбачений згідно укладеного договору, а відповідач не довів, що такий повинен існувати.

Разом з тим, обґрунтованими є доводи відповідача про неправильне нарахування позивачем пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 3 167, 77 доларів.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч.2 п.1 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 267 ЦПК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом загальних норм права заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції.

Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції.

Зазначений висновок містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року № 200/11343/14-ц.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому він був позбавлений можливості здійснювати свої процесуальні права, в тому числі подати заяву про застосування позовної давності, а тому така підлягає вирішенню судом апеляційної інстанції.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що пеня відповідачу нарахована з 29.08.2007 року по 10.06.2015рік та становить 4047,23 доларів США, з яких 919,46 доларів списано банком, а пред`явлено до стягнення з відповідача 3167,77 доларів США. Пеня за один рік з 01.07.2014 рік до моменту пред`явлення позову (01.07.2015 року), виходячи із розрахунку заборгованості, складає 895,47 доларів США, що за курсом 21,16 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.06.2015року складає 18 948,14 грн., і така згідно умов договору підлягає стягненню в гривні. В цій частині вимоги позивача підлягають задоволенню.

Обґрунтованими також є доводи апеляційної скарги щодо неправомірності стягнення з відповідача штрафу, оскільки виходячи з укладеного кредитного договору № MKA0GK00000255 від 23.04.2007 року штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, не відповідає положенням, закріпленим у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення та узгоджується з правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 та Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 761/32393/14-ц.

За вказаних обставин не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу 11,81 доларів США(фіксована частина) та штрафу 866,36 доларів США (процентна складова).

З врахуванням вищенаведеного до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором № MKA0GK00000255 від 23.04.2007 року станом на 10.06.2015 року, що складається з наступного: 11 466,29 доларів США - заборгованість за кредитом; 2 323,55 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 369,60 доларів США - заборгованість по комісії; 18 948,14 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

В цій частині заявлений позов Банку є обґрунтований і підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, заочне рішення суду першої інстанції, відповідно до ст.376 ЦПК України, підлягає зміні.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч.10 ст.141 ЦПК України).

Позивачем пред`явлено позов на суму 18205,39 дол. США, що відповідно до курсу НБУ 21,16 еквівалентно 385225,95 грн.

Апеляційним судом задоволено вимоги позивача в розмірі 11466,29 доларів США - заборгованість за кредитом; 2323,55 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 369,60 доларів США - заборгованість по комісії; на загальну суму 14159,44 дол. США грн., що відповідно до курсу НБУ 21,16 еквівалентно 313773,19 та 18 948,14 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, разом 332721,33 грн., що складає 86,3% від пред`явлених вимог.

При пред`явленні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3652 грн. За подачу апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 5481 грн.

Загальний розмір судових витрат по справі становить 9133 грн., а отже на позивача слід покласти 13,7% від судових витрат 1251,23 грн., а на відповідача 86,3% судових витрат 7881,77 грн.

З огляду на викладене та враховуючи приписи ч.10 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути різницю судових витрат у розмірі 2400,77 грн. (7881,77-5481).

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 серпня 2015 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № MKA0GK00000255 від 23.04.2007 року станом на 10.06.2015 року, що складається з наступного: 11466,29 доларів США - заборгованість за кредитом; 2323,55 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 369,60 доларів США - заборгованість по комісії; 18 948,14 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2400,77 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 30 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: