10 квітня 2023 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі судді Сайко О.О., вивчивши заяву Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» про визнання спадщини відумерлою,
Заявник ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» звернувся до суду із заявою про визнання спадщини померлої ОСОБА_1 відумерлою.
Вивчивши заяву та дослідивши додані до заяви документи, суд приходить до наступного.
Згідно частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно частини першої статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, окремого провадження (п.3 ч.2 ст.19 ЦПК України).
Глава 9 Розділу ІV ЦПК України регламентує розгляд судом справ про визнання спадщини відумерлою.
Відповідно до статті 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.
Згідно абз.3 ч.1 ст.1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.
Отже, за вказаними нормами матеріального та процесуального права до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою може звернутись не будь-яка особа, а кредитор спадкодавця. Тобто для справ про визнання спадщини відумерлою визначено спеціальний порядок та встановлено обмеження стосовно суб`єкта звернення до суду з відповідною заявою.
У статті 1218 ЦК України закріплено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Винятком з цього правила є зобов`язання боржника, які припиняються зі смертю фізичної особи. Зобов`язання, нерозривно пов`язані з особою боржника, не можуть бути виконані іншою особою. В усіх інших випадках до спадкоємців переходять відповідні боргові зобов`язання спадкодавця незалежно від виду спадкування за заповітом чи за законом.
Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами-кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх.
Із документів, доданих до заяви, встановлено, що спадкодавець ОСОБА_1 , майно якої заявник просить визнати відумерлою спадщиною, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 312309012 ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату відкриття спадщини (дату смерті ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за вказаною адресою відсутня.
Отже, оскільки на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 не мала боргу перед ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго», то відповідно ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» не є кредитором спадкодавця ОСОБА_1 .
Нарахування ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» на ім`я померлої особи ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії після смерті є безпідставним, оскільки померла особа не є споживачем послуг, що надаються заявником, і в силу положень ст.25 ЦК України, 45, 46 ЦПК України померла особа не має цивільної право та дієздатності, а отже не може нести права та обов`язки боржника.
Згідно з п.11 ч.3 ст.2 ЦПК України до основних засад (принципів) цивільного судочинства віднесено, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами. У свою чергу, ст. 44 Кодексу встановлює, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.
Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.
Отже, проаналізувавши підстави та предмет вимог заявника в контексті вище вказаних норм матеріального та процесуального права, вивчивши зміст доданих до заяви документів, суд дійшов висновку, що заявник ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» на момент смерті спадкодавця ОСОБА_1 не набув статусу кредитора спадкодавця, тому відсутність у заявника прав чи обов`язків кредитора не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення до суду з цією заявою.
Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Подання завідомо безпідставної заяви про визнання спадщини відумерлою, яка має очевидно штучний характер, для отримання заявником доступу до документів спадкової справи з метою здійснення заходів з примусового стягнення боргу не може вважатись належною правовою процедурою.
Підсумовуючи вище викладене у відкритті провадження у даній справі слід відмовити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. 260, 334, 353 ЦПК України, суд
У відкритті провадження за заявою Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» про визнання спадщини відумерлою - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя О.О. Сайко