КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження:№ 22-ц/824/4551/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Київ

Справа № 759/28079/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «ОРАНТА», яка подана представником Лінкевич Ольгою Володимирівною, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2022 року, ухвалене у складі судді Шум Л.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У грудні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», ОСОБА_2 , , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.11.2020 року приблизно о 06 год. 10 хв. ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , розпочав рух від АЗС «Shell», яка розташована на перетині вулиць Мельниченка - Кільцева дорога в м. Києві, та скерував на зустрічну смугу Кільцевої дороги. В цей час по Кільцевій дорозі зі сторони вул. Жмеринська в напрямку вул. Мельниченко в м. Києві, по другій смузі для руху, зі швидкістю приблизно 60 км/год. наближався до зазначеної АЗС автомобіль «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Після цього, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, відволікся від керування, не впевнився в безпеці дорожнього руху, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, продовжуючи рухатись назустріч транспортному потоку, скоїв зіткнення із автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , чим порушив п. 1.2, 1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 8.1, 10.1, 10.2, 19.1 «а» Правил дорожнього руху України.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 було заподіяне тілесне ушкодження у вигляді: закрита травма хребта: перелом краніальної поверхні тіла 3-го поперекового хребця, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Крім того, в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності позивачу згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 12.12.2014 року, було завдано численних пошкоджень.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року у справі №759/2055/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за яким призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 застрахована в ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» згідно з полісом № АР/8464052 від 06.07.2020 р. Ліміт відповідальності за майнову шкоду складає 130 000 грн.

На цій підставі позивач звернувся до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» з вимогою сплатити страхове відшкодування та подав заяву про страхове відшкодування відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

05.08.2021 року ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на підставі розрахунку страхового відшкодування, страхового акту було частково відшкодовано позивачу майнову шкоду в розмірі 120 000 грн., що підтверджується банківською квитанцією.

Разом з тим, згідно висновку № 12943/21-54 від 08.11.2021 р. експерта КНДІСЕ за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи розмір матеріального збитку, завданого власнику (позивачу) автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася 21.11.2020 р. складає 394 669,60 грн. Таким чином, матеріальна шкода (збитки) складає: 394 669,60 грн. - 120 000 грн. (часткове відшкодування страховиком) = 274 669,60 гривень, що є предметом даного позову.

Враховуючи те, що ліміт страхової відповідальності ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» складає 130 000 грн. згідно з полісом № АР/8464052 від 06.07.2020 р., то з нього підлягає стягненню майнова шкода на користь позивача, в межах ліміту відповідальності, в розмірі 10 000 грн.

На підставі ст. 1194 ЦК України майнова шкода у розмірі 264 669,60 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 в розмірі 10 000 грн. матеріальної шкоди, завданої дорожньо - транспортною пригодою.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 264 669, 60 грн. матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням, представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» - Лінкевич О.В. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в частині позовних вимогах до ПАСК «ОРАНТА», посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції в порушення вимог процесуального права не належним чином дослідив зміст письмових доказів, а саме, письмовий доказ узгодження суми страхового відшкодування відповідно до умов ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не визначив юридичного значення цього документу, та правильність його виконання, що позбавило відповідача права на захист та справедливий судовий розгляд.

Зазначає, що матеріалами справи підтверджено і не заперечується сторонами, що страхова компанія виплатила позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 120 000 грн., шляхом перерахування даної суми коштів на рахунок потерпілої (позивача). Зазначене свідчить про те, що відповідач (страховик) та позивач (потерпілий) дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, що підтверджується Узгодженням (заявою про відшкодування матеріальної шкоди) та відповідає вимогам ст. 30, п. 34.4 ст. 34 та п. 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV. Отже, позивач скористалася своїм правом звернення безпосередньо до страховика та отримала страхове відшкодування, а НАСК «ОРАНТА» забезпечило реалізацію права позивача на отримання страхового відшкодування у розмірі погодженому зі страховою компанією. Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду в справі № 569/13697/15-ц (провадження № 61-5424св18).

Отже, факт перерахування страховиком на користь потерпілої страхового відшкодування у розмірі, погодженому між ними, свідчить про виконання страховиком в повному обсязі свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування та про відмову потерпілої від одержання відшкодування в більшому розмірі як від страховика, так і від особи, винної у вчиненні ДТП.

Позивач, подавши та підписавши заяву про виплату страхового відшкодування , узгодження від 02 серпня 2021 року, яка в силу частини першої статті 202 ЦК України є правочином, тобто дією особи, спрямованої на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, погодилась із розміром та способом здійснення страхового відшкодування, який був визначений на той час страховиком, тобто без проведення оцінки чи експертизи пошкодженого майна. А відтак, страховик і потерпіла досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягали на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Отже, страховик виконав зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в межах спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі справа № 569/13697/15-ц, від 10 червня 2020 року в справі № 333/2096/17 .

Звертає увагу на те, що згідно з ч.1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). А відтак навіть маючи на руках висновок експерта № 12943/21-54 від 08.11.2021 року, з визначеним розміром шкоди, проте підписавши заяву про виплату страхового відшкодування від 01.08.2021 року, позивач за особистою згодою раніше визначила розмір такого відшкодування та спосіб його здійснення без проведення експертизи, тобто погодилася на відшкодування страховою компанією збитків саме у розмірі - 120 000 грн. та при цьому також відмовилася від можливості отримати відшкодування у більшому розмірі (про що свідчить текст узгодження). ПАТ HACK «ОРАНТА» виконало в повному обсязі покладені на нього обов`язки відповідно до законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Вказує, 03.08.2021 року ПАТ «HACK «ОРАНТА» на підставі розрахунку страхового відшкодування оцінено розмір матеріального збитку та вартість відновлювального ремонту на суму 270 159,50 грн. та 479 184,08 грн. відповідно. Згідно з висновком № 12943/21-54 від 08.11.2021 р. експерта КНДІСЕ за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи розмір матеріального збитку, завданого власнику (позивачу) автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.11.2020 р. складає 394 669,60 грн.

Положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які є спеціальними до даних правовідносин, не передбачено укладення такого документу як узгодження суми страхового відшкодування за страховим випадком, за договором ОСЦПВВНТЗ.

Вказує, що ПАТ «HACK «ОРАНТА» фактично підміняє узгодження суми страхового відшкодування за страховим випадком за договором ОСЦПВВНТЗ від 03.08.2021 р. договору страхування та страховому полісу № АР/8464052 від 06.07.2020 p., в яких сума страхового відшкодування складає 130 000 грн. Крім того, узгодження суми страхового відшкодування за страховим випадком за договором ОСЦПВВНТЗ від 03.08.2021 р. не може мати інші положення щодо розміру страхового відшкодування, аніж в договорі страхування та страховому полісі. Тобто, узгоджена сума страхового відшкодування встановлена в договорі страхування та страховому полісі, а не в узгодженні суми страхового відшкодування за страховим випадком за договором ОСЦПВВНТЗ.

Поряд з цим, положення п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стосується узгодження порядку виплати розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування відповідно до умов договору страхування та страхового полісу, а не окремого документу під назвою узгодження суми страхового відшкодування за страховим випадком за договором ОСЦПВВНТЗ. Звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладеного в постанові від 16.10.2019 р. по справі № 320/9174/15-ц

Зазначає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. З Закону № 1961-ІV).

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ НАСК «Оранта» Лінкевич О.В. підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити, скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог до ПАТ НАСК «Оранта».

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_3 вважали доводи апеляційної скарги безпідставними та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України судом визнано за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 . Під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди 21.11.2020 р. за кермом даного автомобіля знаходився ОСОБА_3

21.11.2020 приблизно о 06 год. 10 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , розпочав рух від АЗС «Shell», яка розташована на перетині вулиць Мельниченка - Кільцева дорога в м. Києві, та скерував на зустрічну смугу Кільцевої дороги. В цей час по Кільцевій дорозі, зі сторони вул. Жмеринська в напрямку вул. Мельниченко в м. Києві, по другій смузі для руху, зі швидкістю приблизно 60 км/год. наближався до зазначеної АЗС автомобіль «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Після цього, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, відволікся від керування, не впевнився в безпеці дорожнього руху, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, продовжуючи рухатись на зустріч транспортному потоку, скоїв зіткнення із автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , чим порушив п. 1.2, 1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 8.1, 10.1, 10.2, 19.1 «а» Правил дорожнього руху України.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 було заподіяне тілесне ушкодження у вигляді: закрита травма хребта: перелом краніальної поверхні тіла 3-го поперекового хребця, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості. Під час дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14.06.2021 у справі № 759/2055/21 встановлено вину водія ОСОБА_2 в даній дорожньо-транспортній пригоді, останнього визнано винуватим за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з чим факт даної дорожньо-транспортної пригоди, вини водія ОСОБА_2 в даній дорожньо- транспортній пригоді і факт пошкодження автомобіля позивача в дорожньо-транспортній пригоді з вини ОСОБА_2 є встановленими.

Судом встановлено, що автомобіль «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_5 . Під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди 21.11.2020 р. за кермом даного автомобіля знаходився ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність власника зазначеного транспортного засобу була застрахована ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» згідно із полісом ОСЦПВ № АР/8464052 від 06.07.2020 р. з терміном дії до 06.07.2021 включно.

Пошкодження автомобіля позивача, яке мало місце 21.11.2020, є страховим випадком, а отже відповідач ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» був зобов`язаний сплатити на користь позивача суму страхового відшкодування.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 03.08.2021 р. здійсненого ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» розмір матеріального збитку власнику автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 (з врахуванням зносу деталей, що замінюються) складає 270 159,50 грн. Вартість відновлювального ремонту (без врахування зносу деталей, що замінюються) складає 479 184,08 грн.

Також судом встановлено, що 17.03.2021 р. до Київського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України надійшла заява ОСОБА_1 про проведення судової автотоварознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0004395 від 27.11.2020 р. за ч.1 ст. 286 КК України стосовно водія іншого транспортного засобу ОСОБА_2 з метою встановлення розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу, автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, що сталася 21.11.2020 р.

Судовий експерт Київського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України Михайло Лень відповідно до ст. 70 та п. 2 ст. 102 КПК України про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України попереджений під підпис.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 08.11.2021 № 12943/21-54 вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що сталась 21.11.2020 року, складає 394 669,60 грн.

Відповідно до змісту банківського документа АТ «Державний ощадний банк України» від 05.08.2021 та листа № 09-02-17/1-04/7318 від 18.08.2021 р. Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» було виплачено позивачу ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 120 000 грн.

Судом встановлено, що ліміт відповідальності страховика за полісом № АР/8464052 від 06.07.2020 р. за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 грн., франшиза становить 0 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК Оранта» та стягуючи з відповідача на користь позивача суму відшкодування 10 000 грн., тобто різницю між лімітом страхової відповідальності та сумою вже виплаченого відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлено позовні вимоги до ПАТ НАСК «ОРАНТА» в межах ліміту страхової відповідальності, водночас положення п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не встановлюють іншої узгодженої суми страхового відшкодування, ніж передбаченої умовами договору страхування та страховим полісом.

З огляду на викладене, судом було відхилено заперечення ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» відносно необґрунтованості позовних вимог в розмірі 10 000 грн. з посиланням на узгодження суми страхового відшкодування за страховим випадком за договором ОСЦПВВНТЗ від 03.08.2021 р., яка ґрунтується на п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Тому суд дійшов висновку, що з відповідача - ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» підлягає стягненню на користь позивача 10 000 грн. 00) страхового відшкодування.

Відносно позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 264 669,60 грн., суд виходив з положень ст. 1192, 1194 ЦК України та висновку експерта за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 08.11.2021 № 12943/21-54, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що сталась 21.11.2020 складає 394 669,60 грн.

Тому суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 підлягає стягненню майнова шкода у розмірі 264 669,60 грн. як різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням): 394 669,60 грн. - 130 000 грн. = 264 669,60 грн.

Відповідач ОСОБА_2 рішення суду не оскаржував.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції оскаржує лише ПАТ НАСК «Оранта» та просить за результатами розгляду апеляційної скарги відмовити у позові до ПАТ НАСК «Оранта», то суд апеляційної інстанції переглядає рішення лише в частині вимог до вказаного відповідача.

З висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 колегія суддів погоджується, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи, зробленими з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 30 вказаного Закону визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною 1 статті 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вищевказані правові висновки також було викладено Верховним Судом у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №337/1673/16-ц та постанові від 20 червня 2019 року у справі № 362/5422/15.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2022 року у справі № 205/7747/18, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ НАСК «Оранта із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок пошкодження її автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок винних дій водія забезпеченого транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 ( а.с. 20).

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 03.08.2021 р. здійсненого ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» вартість транспортного засобу на день ДТП становить - 282 290 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля (без врахування зносу деталей, що замінюються) складає 479 184,08 грн., розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 (з врахуванням зносу деталей, що замінюються), складає 270 159,50 грн. Страхова сума за договором становить 130 000 грн., однак сума відшкодування визначена у розмірі 120 000 грн., підстава для зменшення розміру страхового відшкодування - узгодження ( а.с. 24).

Як вбачається з узгодження, підписаного ОСОБА_1 02 серпня 2021 року, вона узгодила розмір страхового відшкодування в сумі 120 000 грн. ( а.с. 143).

05.08.2021 року ПАТ «HACK «ОРАНТА» на підставі розрахунку страхового відшкодування, страхового акту було частково відшкодовано позивачу майнову шкоду в розмірі 120 000 грн., що підтверджується банківською квитанцією.

Разом з тим, дійсна вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу, вартість автомобіля у неушкодженому стані на день ДТП та розмір матеріального збитку, є значно вищими, ніж було зазначено відповідачем у розрахунку страхового відшкодування, та були визначені висновком експерта за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 08.11.2021 № 12943/21-54, згідно з яким повна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу деталей, що замінюються, становить 810 889 грн. 31 коп.

Тому відповідно до п. 8.2 Методики вартість матеріального збитку визначається такою, що дорівнює ринковій вартості автомобіля, оскільки вартість відновлювального ремонту більша його ринкової вартості. Ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП станом на дату ДТП 20.11.2020 року у непошкодженому стані складала 394 669 грн. 60 коп., тому розмір матеріального збитку становить 394 669 грн. 60 коп.

Відповідно до правової позиції Верховною Суду, викладеної в постанові від 16.10.2019 р. по справі № 320/9174/15-ц: «За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до абз. 2 п. 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Тлумачення зазначеної правової норми спеціального закону у взаємозв`язку із загальними нормами цивільного законодавства призводить до висновку, що в контексті встановлених судами в цій справі фактичних обставин, одержавши страхову виплату, потерпілий не позбавляється права на реальне відшкодування заподіяних внаслідок ДТП збитків, в тому числі у судовому порядку.

Відповідальність винуватця у разі визнання випадку страховим настає лише тоді, коли розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, на що безпосередньо вказує зміст статті 1194 ЦК України.

Крім того, статті 2, 22, 29, 36 Закону № 1961 -IV не містять заборони щодо доплати суми відшкодування, якщо після оцінки виявиться, що погоджена потерпілим та страховиком виплачена сума є значно меншою від оціненої майнової шкоди. Вказані статті обмежують страхову виплату лише встановленим у договорі лімітом відповідальності.»

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 757/13525/18-ц , «обов`язок з відшкодування шкоди у межах суми страхового відшкодування покладається на страховика. Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування для повного відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи - ОСОБА_2 на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Ягуар», була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант», майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт).»

Таким чином, враховуючи, що погоджена потерпілою та ПАТ НАСК «Оранта» виплачена сума відшкодування є значно меншою від оціненої майнової шкоди, потерпіла не позбавлена права на реальне відшкодування заподіяних внаслідок ДТП збитків, а обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ПАТ НАСК «Оранта» на користь позивача суми 10 000 грн. як різниці між лімітом відповідальності страховика ( страховою сумою за договором) та розміром виплаченого раніше відшкодування.

Доводи апеляційної скарги відповідача з посиланням на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 569/13697/15-ц та від 10 червня 2020 року у справі № 333/2096/17, колегія суддів відхиляє, оскільки фактичні обставини у справі за позовом ОСОБА_1 та у вказаних справах, є різними.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивач узгодила суму відшкодування, а відтак не вправі претендувати на більшу суму, колегія суддів також відхиляє, оскільки статті 2, 22, 29, 30, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять заборони щодо доплати суми відшкодування, якщо після оцінки виявиться, що погоджена потерпілим та страховиком виплачена сума є значно меншою від оціненої майнової шкоди. Вказані статті обмежують страхову виплату лише встановленим у договорі лімітом відповідальності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні суду.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих сторонами доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374- 376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «ОРАНТА», яка подана представником Лінкевич Ольгою Володимирівною, - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2023 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.