ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
12 квітня 2023 року м. Чернівці
Справа № 725/3117/22
Провадження №22-з/822/22/23
Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Литвинюк І. М.,
суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І. Б.,
секретар: Тодоряк Г.Д.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє Снігур Нелла Миколаївна , про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання припиненими договорів та зобов`язань, які з них випливають, припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 грудня 2022 року,
У червні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про визнання припиненими договорів та зобов`язань, які з них випливають, припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 грудня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано припиненими правовідношення по договорах із ЗАТ КБ «Приват банк», правонаступником якого є АТ КБ « Приватбанк» щодо зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № N/V071978, укладеним між ним та ЗАТ КБ « Приват банк» 24 жовтня 2007 року; зобов`язань ОСОБА_2 за договором поруки № N/V071978, укладеним між нею та ЗАТ КБ «Приват банк» 24 жовтня 2007 року; зобов`язань ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за Іпотечним договором № N/V071978, укладеним між ними та ЗАТ КБ « Приват банк» 26 жовтня 2007 року, та виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №5917620 від 26.10.2007 року.

Припинено обтяження житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та земельної ділянки, кадастровий номер :36:002:0150, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 , виключивши з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи № 5916826 та № 5917497 від 26.10.2007 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На вказане рішення суду АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 21 березня 2023 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення. Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 грудня 2022 року залишено без змін.

Снігур Н.М. , яка діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подала заяву, в якій просить винести додаткову постанову та стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 1 550 грн кожному.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заяву про ухвалення додаткової постанови слід задовольнити частково, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У відповідності до частини 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо. Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа № 280/2635/20).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено такі висновки: «розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та адвокатом Снігур Н.М. укладено договір про надання правничої допомоги від 23 лютого 2023 року.

Згідно з Актом прийому-передачі частково виконаних робіт по Договору про надання правничої допомоги від 23 лютого 2023 року, адвокат Снігур Н.М. надала правову допомогу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: ознайомлення та аналіз апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» та підготовка відзиву, комп`ютерна роздруківка відзиву на скаргу та ксерокопіювання відзиву, а всього на суму 2 100 грн (а.с. 277). Також надано квитанцію № 1 від 03 березня 2023 року про оплату гонорару в розмірі 2 100 грн (а.с. 278). Крім того, в матеріалах справи міститься Акт прийому-передачі виконаних робіт по Договору про надання правничої допомоги від 23 лютого 2023 року, згідно з яким адвокат Снігур Н.М. надала правову допомогу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме представництво інтересів в Чернівецькому апеляційному суді у розмірі 1 000 грн (а.с. 295). Квитанція № 3 від 23 березня 2023 року про оплату гонорару у розмірі 1 000 грн (а.с. 296).

Відповідач подав клопотання про зменшення витрат, понесених позивачами на оплату послуг з надання правничої допомоги.

В запереченнях посилається на те, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є неспівмірним із складністю цивільної справи та не є пропорційним щодо витраченого часу, не відповідає критеріям розумності та неминучості адвокатських витрат.

Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих заявнику послуг, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що заявлена представником позивачів сума в розмірі 3 100 грн є надмірною та неспівмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Колегія суддів вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, який підлягає відшкодуванню позивачам, підлягає зменшенню та відшкодуванню у розмірі по 1 050 грн кожному, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє Снігур Нелла Миколаївна , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 1 050 (одній тисячі) гривень кожному.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий І. М. Литвинюк

Судді: І.Н. Лисак

І .Б. Перепелюк