КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-вк/824/50/2023
Справа № 824/28/23
У Х В А Л А

10 квітня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд в складі головуючого судді Кашперської Т.Ц. при секретарі Мороз Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Кредитної спілки «СуперКредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 18 січня 2022 року у справі № 170/21 за позовом Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

17 лютого 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява Кредитної спілки «СуперКредит» (в подальшому - КС «СуперКредит») про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 18 січня 2022 року у справі № 170/21 за позовом Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявник посилався на те, що 12 червня 2020 року між КС «СуперКредит» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № СК-5/141/20/5/21С, за умовами п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати позичальнику фінансовий кредит в сумі 9000 грн. Також 12 червня 2020 року між позивачем, позичальником та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № СК-5/141/20/5/21С, відповідно до п. 1.1, 2.1 якого відповідач зобов`язалася солідарно з позичальником відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань за договором, за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. 18 січня 2022 року Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» у справі № 170/21 за позовом КС «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято рішення, відповідно до якого вказаний позов задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача суму коштів в загальному розмірі 13284,87 грн. В добровільному порядку рішення третейського суду на даний час не виконане.

На підставі вищевикладеного просив видати виконавчий лист на ОСОБА_1 на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 18 січня 2022 року у справі № 170/21 за позовом Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення підсумкової суми коштів, а також стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору 1342 грн.

В судове засідання представник заявника не з?явився, направивши заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином судовими повістками-повідомленнями за відомими суду адресами його реєстрації та місця проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, будь-яких заяв, клопотань до суду не подавав. За адресою місця реєстрації ОСОБА_1 с. Сахнівці Старокостянтинівський р-н. Хмельницька область судову повістку отримала мати ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, відтак відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України він вважається належним чином повідомленим про час, дату і місце судового засідання.

Відповідно до п. 2, 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлений законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 з урахуванням вимог ч. 1 ст. 485 ЦПК України, відповідно до якої неявка у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи сторін чи однієї із сторін, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 червня 2020 року між КС «СуперКредит» та ОСОБА_2 був укладений договір про споживчий кредит № СК-5/141/20/5/21С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія), відповідно до якого кредитодавець зобов?язався надати позичальнику кредит в сумі 9000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Ціль споживчого кредиту - споживчі потреби (зокрема - на інші потреби).

12 червня 2020 року КС «СуперКредит» та ОСОБА_2 був укладений додатковий договір про транш № 1 до Договору про споживчий кредит № СК-5/141/20/5/21С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія) від 12 червня 2020 року, за яким кредитодавець надає позичальнику транш згідно кредитного договору в сумі 9000 грн. З врахуванням вказаного траншу сума залишку виданого кредиту складає 9000 грн. Сторони погодили графік платежів з врахуванням раніше виданих траншів, сплачених платежів та вказаного в п. 1 траншу.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 12 червня 2020 року КС «СуперКредит» та ОСОБА_1 уклали договір поруки № СК-5/141/20/5/21С, за умовами п. 1.1 якого поручитель зобов`язується солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов`язань по договору про споживчий кредит про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія) від 12 червня 2020 року, по додатковим договорам до кредитного договору, укладених між кредитодавцем і позичальником. Згідно п. 2.1 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату процентів, можливих неустойок та відшкодування збитків/витрат. Згідно п. 4.2 договору поруки, усі спори, що виникають з договору або пов`язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного в Україні законодавства.

Згідно третейської угоди від 12 червня 2020 року, укладеної між КС «СуперКредит» та ОСОБА_1 , сторони домовилися, що всі спори, які виникнуть між сторонами та стосуватимуться договору поруки № СК-5/141/20/5/21С, розглядатимуться Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» відповідно до його регламенту.

Рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 18 січня 2022 року у справі № 170/21 задоволено позов Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СуперКредит» суму несплаченого тіла кредиту у розмірі 4566,88 грн., суму нарахованих процентів за період з 28 січня 2021 року по 12 червня 2021 року у розмірі 1327,27 грн., суму втрат від інфляції за прострочення повернення тіла кредиту в розмірі 324,20 грн., 60 % річних від простроченого тіла кредиту та від прострочених процентів у розмірі 1666,52 грн., суму витрат на правову допомогу в розмірі 2400 грн., суму сплаченого третейського збору у розмірі 3000 грн., що разом складає суму в розмірі 13284,87 грн.

Провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу ІХ ЦПК України.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 483 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Положеннями статті 55 Закону України «Про третейські суди» визначено, що рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Доказів добровільного виконання рішення третейського суду сторонами надано не було.

Відповідно до ст. 21 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейському суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає із цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди» ршення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною третьою статті 485 ЦПК України визначено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст. 486 ЦПК України.

Так, виключний перелік підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду міститься у статті 486 ЦПК України, а саме у разі якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Разом із тим, вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором у даній справі заявлена до поручителя.

Договір поруки не є споживчим договором, а сторона такого договору не є споживачем, оскільки вказаний договір не направлений на задоволення потреб поручителя. Таким чином, оскільки поручитель є стороною лише акцесорного зобов`язання, він не є споживачем і дія п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» на правовідносини між поручителем та банком не поширюється. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 14-336цс18.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що зазначена справа була підвідомча третейському суду відповідно до Закону України «Про третейські суди», третейський суд мав відповідну компетенцію для розгляду даної справи та мав відповідний обсяг повноважень за третейською угодою, укладеною 12 червня 2020 року між КС «СуперКредит» та ОСОБА_1 .

Суд встановив, що заява про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду подана заявником у межах строку, встановленого ч. 2 ст. 483 ЦПК України. Рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, і питання, вирішені судом, не виходять за межі третейської угоди. Докази, що третейська угода визнана недійсною, також відсутні, склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідає вимогам закону, рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів відповідно до закону, питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішувались.

За таких обставин, матеріали справи не містять доказів наявності підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, перелік яких зазначений у ст. 486 ЦПК України.

Оскільки суд приходить до висновку про задоволення заяви Кредитної спілки «СуперКредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 18 січня 2022 року у даній справі на підставі положень статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СуперКредит» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1342 грн.

За правилами ч. 1 ст. 487 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду суд постановляє ухвалу про видачу виконавчого листа або про відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Оскарження в апеляційному порядку ухвали про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду нормами чинного ЦПК України не передбачено.

Висновок про неможливість оскарження ухвали суду про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2743цс15, та неодноразово підтверджено Верховним Судом - зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі № 796/186/2018 (провадження № 61-47272ав18), від 30 січня 2020 року у справі № 796/51/2018 (провадження 61-8589ав19), від 04 квітня 2022 року, у справі № 824/2/22 (провадження № 61-2910ав22), від 27 жовтня 2022 року, у справі № 824/64/22 (провадження № 61-10565ав22).

Керуючись статтями 141, 260 - 261, 483 - 487 ЦПК України, статтями 6, 55, 56 Закону України «Про третейські суди», суд,

у х в а л и в :

Заяву Кредитної спілки «СуперКредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 18 січня 2022 року задовольнити.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 18 січня 2022 року у справі № 170/21 під головуванням третейського судді Логош Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: 31134, с. Сахнівці Старокостянтинівський р-н., Хмельницька обл., місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Кредитної спілки «СуперКредит» (01033 м. Київ вул. Жилянська 68 приміщення 321, кімн. 3, , р/р НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк») заборгованості за кредитним договором в частині стягнення підсумкової суми коштів в розмірі 13284,87 грн. (тринадцять тисяч двісті вісімдесят чотири гривні вісімдесят сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СуперКредит» судовий збір у розмірі 1342 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні).

Ухвала суду набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: Кашперська Т.Ц.