ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 679/192/23

Провадження № 22-ц/4820/780/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області в складі судді Безкровного І.Г. від 21 лютого 2023 року про передачу до іншого суду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Нетішинського міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Вказувала, що проживає в АДРЕСА_1 зі своїми неповнолітніми дітьми донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на її утриманні. Просила розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21 лютого 2023 року цивільну справу №679/192/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано за підсудністю на розгляд Зміївському районному суду Харківської області (63404, Харківська область, м. Зміїв, вул. Адміністративна, 6) не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження цієї ухвали.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду як незаконну та направити справу для продовження розгляду до Нетішинського міського суду Хмельницької області. Вказує, що згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 30.11.2022 року №280, Слобожанську селищну територіальну громаду Чугуївського району Харківської області віднесено до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). На її думку, переселенці, які покинули домівки внаслідок бойових дій та окупації місць їх постійного проживання, можуть звертатися з позовами до судів в районах тимчасового перебування. Якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як внутрішньо переміщена особа, то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатися з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування. Суд не взяв до уваги довідку про взяття її на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Тому довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи можна визнати документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування позивача при визначенні підсудності розгляду справ за ч. 2 ст. 28 ЦПК України.

Розгляд справи судом апеляційної інстанції проводиться в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників процесу.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю на розгляд Зміївського районного суду Харківської області, суд першої інстанції виходив з того, що зареєстрованим місцем проживання позивачки є адреса: АДРЕСА_2 , а адреса: АДРЕСА_1 не є зареєстрованим місцем перебування/знаходження позивачки у розумінні діючого законодавства. Проте такий висновок зроблений передчасно з порушенням норм процесуального права.

Судом встановлено, що позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, оспорюваних прав, свобод, чи інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст. 27 ЦПК України).

За ч.2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону.

Суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 , звертаючись до Нетішинського міського суду Хмельницької області про розірвання шлюбу вказувала, що вона є внутрішньо переміщеною особою.

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 31.08.2022 року №6826- ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_3 .

Отже, ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа, місце перебування якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до території Нетішинського міського суду Хмельницької області, має право подати позов про розірвання шлюбу до Нетішинського міського суду Хмельницької області за зареєстрованим місцем її перебування.

Вказана справа підсудна Нетішинському міському суду Хмельницької області.

З урахуванням наведеного, помилковим є висновок суду першої інстанції щодо непідсудності суду вказаної справи та її направлення за підсудністю до Зміївського районного суду Харківської області.

Оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права, тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню по справі, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21 лютого 2023 року скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк