Дата документу 03.07.2023
Справа № 501/4680/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача голови правління СТ «Портовик» Балабаш Тетяни Олексіївни

предмет та підстави позову: про визнання приписів та дій голови правління садового товариства «Портовик» незаконними, стягнення моральної шкоди

та зустрічного позову голови правління СТ «Портовик» Балабаш Тетяни Олексіївни

до

відповідача ОСОБА_1

предмет та підстави позову: про визнання неправомірною бездіяльність, зобов`язання припинити дії

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 06.12.2021 звернулась до суду з позовом до голови правління СТ «Портовик» Балабаш Тетяни Олексіївни про визнання приписів та дій голови правління садового товариства «Портовик» незаконними, стягнення моральної шкоди, згідно якого просить суд:

- визнати приписи №1 від 27.12.2020, №2 від 28.04.2021, №3 від 15.10.2021 та дії голови правління Садового Товариства «Портовик» Балабаш Тетяни Анатоліївни по відключенню 27.10.2021 будинку №8 від електропостачання, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 - незаконними;

- стягнути з голови правління Садового Товариства «Портовик» Балабаш Тетяни Анатоліївни на користь позивача 20000,00 грн. за відшкодування моральної шкоди;

- стягнути з голови правління Садового Товариства «Портовик» Балабаш Тетяни Анатоліївни на користь позивача 100000,00 грн. за судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що вона (позивач) перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 , від шлюбу вони мають доньку. Вони разом мешкають за адресою: АДРЕСА_2 . Чоловік позивача надав їй нотаріальну довіреність представляти його інтереси та діяти від його імені, тощо.

Позивач вказує, що приблизно 20.11.2021 вони отримали лист від Садового Товариства «Портовик», у якому зазначено про несплату платежів за електропостачання та надано приписи про відключення будинку від електропостачання, Акт про самовільне підключення до електропостачання від 28.10.2021 на інші копії документів.

В приписах №№1-3 зазначено, що протягом п`яти днів з дня вручення припису їхній будинок буде відключено від електропостачання та 27.10.2021 невідомі особи відімкнули їхню будівлю від електромережі, будинок залишився без опалення та інших електроприладів, які залежать від електрики. Позивач була вимушена звертатись за допомогою до фахівців щоб увімкнути електропостачання та до поліції про самоуправство голови правління Балабаш Т.А .

Позивач стверджує в позові, що вона щомісячно перераховує платежі через банк за отримані комунальні послуги на розрахункові рахунки СТ «Портовик», а з часом касир СТ «Портовик» ОСОБА_3 повертає вказані платежі з приписом помилково направлені, тобто відповідачем штучно створюються відомості про несвоєчасну сплату комунальних послуг.

Також, позивач стверджує, що дії відповідача щодо відключення від енергопостачання та накладення незаконних штрафних санкцій суперечать Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Голова СТ «Портовик» 28.01.2022 надала до суду відзив на позов (а.с.48-51), просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що СТ «Портовик» є юридичною особою - споживачем електроенергії на підставі договору, укладеного з районними електромережами обленерго. Товариство має власну електромережу і розподільчі пристрої. Члени товариства не мають договірних відносин щодо постачання електроенергії з обленерго. Взаємовідносини між членами садового товариства і його керівництвом, в тому числі розрахунки за спожиту електроенергію, приєднання та відключення від електромереж товариства і інші питання про енергопостачання окремих його членів регулюються статутом товариства, або вирішуються згідно з Законом України «Про об`єднання громадян» на зборах його членів або представників членів об`єднання.

СТ «Портовик» знаходиться в договірних відносинах з Енергопостачальною компанією «Одесаобенерго», що надав послуги Товариству згідно умов Договору про постачання електричної енергії №И1198 від 08.02.2007.

Умови користування електричною енергією товариства, порядок оплати регулюються локальними нормативними актами: статутом товариства (пункти 4.16, 7.9.13), рішенням Правління від 06.12.2020 (протокол №83), рішенням Правління від 11.04.2021 (протокол №85), рішенням Правління від 24.09.2021 (протокол №89).

При оплаті послуг за спожиту електроенергію в банківських платіжках, що надходили на розрахунковий рахунок СТ «Портовик», ОСОБА_1 не вказувала кількість спожитої електроенергії, не зрозуміло по яким тарифам та за які періоди сплачувала послуги споживач.

Згідно довідки по сплаті комунальних послуг (використання електроенергії та води) ОСОБА_1 за 2021 його заборгованість за електроенергію станом на 17.01.2022 складає 6813,49 грн.

Будинок ОСОБА_1 не введено в експлуатацію, позивач та члени його сім`ї в будинку не зареєстровані.

Оскаржувані приписи не були виконані ОСОБА_1 , тому 27.10.2021 о 17.30 відбулось відключення від енергопостачання будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Власник земельної ділянки ОСОБА_1 27.10.2018 о 18.30 самовільно ввімкнув електропостачання.

СТ «Портовик» 28.10.2021 складено акт «Про самовільне підключення ділянки» АДРЕСА_3 , власник ОСОБА_1 .

Оцінка моральних страждань в сумі 20000 є безпідставною та необґрунтованою.

Голова СТ «Портовик» 28.01.2022 надала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання неправомірно бездіяльність, зобов`язання припинити дії, згідно якого просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_4 щодо несплати послуг в касу Правління Садового Товариства «Портовик» за користування електроенергією в 2021 році;

- зобов`язати ОСОБА_1 припинити дії по самовільному підключенню до електромережі Садового Товариства «Портовик».

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є членом Садового Товариства «Портовик». ОСОБА_1 представляє його інтереси як дружина.

СТ «Портовик» знаходиться в договірних відносинах з Енергопостачальною компанією «Одесаобенерго», що надав послуги Товариству згідно умов Договору про постачання електричної енергії №И1198 від 08.02.2007.

Умови користування електричною енергією товариства, порядок оплати регулюються локальними нормативними актами: статутом товариства (пункти 4.16, 7.9.13), рішенням Правління від 06.12.2020 (протокол №83), рішенням Правління від 11.04.2021 (протокол №85), рішенням Правління від 24.09.2021 (протокол №89).

При оплаті послуг за спожиту електроенергію в банківських платежах, що надходили на розрахунковий рахунок СТ «Портовик», ОСОБА_1 не вказувала кількість спожитої електроенергії, не зрозуміло по яким тарифам та за які періоди сплачувала послуги споживач.

Згідно довідки по сплаті комунальних послуг (використання електроенергії та води) ОСОБА_1 за 2021 його заборгованість за електроенергію станом на 17.01.2022 складає 6813,49 грн.

Будинок ОСОБА_1 не введено в експлуатацію, позивач та члени його сімї в будинку не зареєстровані.

Оскаржувані приписи не були виконані ОСОБА_1 , тому 27.10.2021 о 17.30 відбулось відключення від енергопостачання будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Власник земельної ділянки ОСОБА_1 27.10.2018 о 18.30 самовільно ввімкнув електропостачання.

СТ «Портовик» 28.10.2021 складено акт «Про самовільне підключення ділянки» АДРЕСА_4 , власник ОСОБА_1 .

Згідно Акту «Про самовільне підключення ділянки АДРЕСА_4 , власник ОСОБА_1 » від 03.12.2021, СТ «Портовик» повторно вимкнуло будинок власника ОСОБА_1 від електропостачання. Але ОСОБА_1 знову самовільно підключилась 04.12.2021, про що СТ «Портовик» складено Акт «Про чергове підключення ділянки № НОМЕР_1 , 3-я лінія, власник ОСОБА_1 »

Станом на 17.01.2022 будинок за адресою: АДРЕСА_5 знову підключено до електричної мережі товариства.

Правління СТ «Портовик» 09.01.2022 прийняло рішення про продовження відключення ділянки ОСОБА_1 від енергопостачання за злісні порушення правил внутрішнього розпорядку (протокол Правління №91).

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду із зустрічним позовом.

ОСОБА_1 17.02.2022 надала до суду відзив на зустрічний позов (а.с.119-120), просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову у повному обсязі.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2021 справа розподілена на розгляд судді Петрюченко М.І. (а.с.40).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 20.12.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.44-45).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 01.06.2022 зустрічний позов голови правління СТ «Портовик» Балабаш Тетяни Олексіївни до ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання припинити дії прийнято до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до голови правління СТ «Портовик» Балабаш Тетяни Олексіївни про визнання приписів та дій голови правління садового товариства «Портовик» незаконними, стягнення моральної шкоди (а.с.149).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 01.06.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду о суті (а.с.150).

Сторони були належним чином сповіщені про судовий розгляд справи, від голови Правління СТ "Портовик" Балабаш Т.А. 24.05.2023 до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить суд задовольнити позовні вимоги зустрічного позову.

Окремо суд звертає увагу щодо участі в судових засіданнях позивача, його представника, їх викликів (повідомлень) в судові засідання.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

В матеріалах справи містяться докази, в яких позивач (його представник) належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду справи, їх повідомлення здійснювалось з дотриманням процесуального законодавства.

Разом з тим, позивач та представник позивача в судові засідання не з'являлися.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з тим, сторони по справі до суду не з`явилися, що не перешкоджає продовженню розгляду справи без їх участі на підставі доказів наявних в матеріалах даної цивільної справи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Явка сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд звертає увагу, що провадження в цій справі відкрито ще 20.12.2021 (існує тривалий розгляд справи), тому з метою уникнення порушень вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна та яка гарантує кожному учаснику процесу право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, суд дійшов до висновку про продовження розгляду справи без участі сторін на підставі доказів, наявних в матеріалах даної цивільної справи.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_1 надав нотаріальну довіреність представляти його інтереси та діяти від його імені (а.с.6).

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.06.2015 (а.с.66-67), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.68) та є членом Садового Товариства «Портовик», що підтверджується копією його заяви про вступ до СТ «Портовик» від 24.07.2015 (а.с.22), довідкою СТ «Портовик» від 21.01.2022 №21/01/22 (а.с.65).

СТ «Портовик» знаходиться в договірних відносинах з Енергопостачальною компанією «Одесаобенерго», що надав послуги Товариству згідно умов Договору про постачання електричної енергії №И1198 від 08.02.2007 (а.с.78-84).

Умови користування електричною енергією товариства, порядок оплати регулюються локальними нормативними актами: статутом товариства (пункти 4.16, 7.9.13) (а.с.52-63), рішенням Правління від 06.12.2020 (протокол №83) (а.с.70), рішенням Правління від 11.04.2021 (протокол №85) (а.с.72), рішенням Правління від 24.09.2021 (протокол №89) (а.с.76).

Згідно копій платіжних доручень вбачається, що ОСОБА_1 за період з 16.11.2020 по 17.11.2021 сплачувала кошти за послуги електропостачання, водовідведення та водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9-18).

Сплата ОСОБА_1 за період з 16.11.2020 по 17.11.2021 коштів за послуги електропостачання, водовідведення та водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується випискою по особистому рахунку ОСОБА_1 (а.с.121-139).

Відповідно до листа Садового Товариства «Портовик» від 04.11.2021 №04/ХІ/21 на адресу ОСОБА_1 зазначено про несплату платежів за електропостачання (а.с.2-21) та надано приписи про відключення будинку від електропостачання (а.с.26-28, 69, 71, 77), Акт про самовільне підключення до електропостачання від 28.10.2021 на інші копії документів (а.с.25).

В приписах №№1-3 зазначено, що протягом п`яти днів з дня вручення припису будинок АДРЕСА_4 буде відключено від електропостачання.

ОСОБА_1 відмовилась прийняти припис, про що складено акт про відмову (а.с.73).

Оскаржувані приписи не були виконані ОСОБА_1 , тому 27.10.2021 о 17.30 відбулось відключення від енергопостачання будинку за адресою: АДРЕСА_2 , про що СТ «Портовик» складено відповідний Акт (а.с.104).

Власник земельної ділянки ОСОБА_1 27.10.2018 о 18.30 самовільно ввімкнув електропостачання.

СТ «Портовик» 27.10.2021 складено акт «Про самовільне підключення ділянки» АДРЕСА_4 , власник ОСОБА_1 (а.с.106).

Згідно Акту від 03.12.2021 «Про самовільне підключення ділянки № НОМЕР_1 , 3-я лінія, власник ОСОБА_1 », СТ «Портовик» повторно вимкнуло будинок власника ОСОБА_1 від електропостачання (а.с.107).

Правління СТ «Портовик» 09.01.2022 прийняло рішення про продовження відключення ділянки ОСОБА_1 від енергопостачання за злісні порушення правил внутрішнього розпорядку (протокол Правління №91) (а.с.108).

Згідно Акту від 17.01.2022 «Про відключення ділянки № НОМЕР_1 , 3-я лінія, за постійне порушення правил внутрішнього розпорядку, ділянку АДРЕСА_4 лінія відключено від електропостачання (а.с.111).

ІV. Оцінка Суду.

Згідно ч.1 ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (ч.3 ст.714 ЦК України).

Відповідно до п.п.1.1.1. п.1.1. Розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Відповідно до п.1.1.2 п.1.1. Розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, об`єкт побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування.

Згідно п.7.1. Розділу VII Правил роздрібного ринку електричної енергії, електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі ними Правилами.

Відповідно до п.7.5 Розділу VII Правил роздрібного ринку електричної енергії, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється: оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення, а електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по-батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.

Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).

Попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього.

Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла.

Відповідно до ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.5.1.4. Розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії, оператор системи несе відповідальність у порядку, передбаченому законодавством України, за завдані споживачу та/або електропостачальнику, іншому учаснику роздрібного ринку збитки внаслідок порушення ним умов договору та цих Правил.

Згідно п.5.1.5. Розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії, у разі переривання електропостачання, спричиненого неправомірними діями (бездіяльністю) оператора системи, він несе відповідальність перед споживачем та електропостачальником електричної енергії згідно з законодавством. Оператор системи несе відповідальність за дотримання умов договору та цих Правил щодо припинення або часткового обмеження електропостачання.

Відповідно до п.4.16.1 Статуту СТ «Портовик» член товариства зобов`язаний виконувати вимоги чинного законодавства України, даного Статут, рішення місцевих органів влади, Загальних зборів, Правління Товариства (а.с.52-63).

Відповідно до п.4.16.3 Статуту, член Товариства зобов`язаний сплачувати членські внески та платежі за житлово-комунальні послуги в строк не пізніше 15 числа місяця, наступного за попереднім кварталом. У разі відмови члена Товариства від добровільної сплати членських внесків, невчасної плати за житлово-комунальні послуги, відмови від сплати пені, Товариство має право звернутись до суду або за рішенням Правління якого відключається від енергопостачання і підключення після повної оплати боргу з рахунок власника ділянки, сума визначається рішенням Правління.

Згідно п.7.9.6 Правління здійснює контроль за своєчасним внесенням членами Товариства встановлених вступних, членських і цільових внесків та інших платежів, також здійснює контроль за виконанням членами Товариства Статуту, рішень Загальних зборів (Зборів уповноважених), рішень правління.

Відповідно до п.7.9.13 Правління припиняє подачу води та електроенергії на земельні ділянки у випадку:

- несплати комунальних послуг впродовж двох місяців;

- несплати членських внесків у запроваджений строк;

- невиконання членами Товариства вимог Статуту, рішень Загальних зборів та Правління, порушення законодавства України та підзаконних актів, тощо.

Як вбачається з копії протоколу зборів членів СТ «Портовик» від 06.12.2020 №83 (а.с.70), головою правління СТ «Портовик» Балабаш Т.А. повідомлено, що оплата комунальних послуг за рішенням правління відбувається по встановленому порядку єдиному для всіх членів садового товариства.

З припису №2 направленого на адресу ОСОБА_1 вбачається, що останньому надається роз`яснення по оплаті комунальних послуг та інших платежів в касу правління (а.с.71).

З копії протоколу зборів членів СТ «Портовик» від 11.04.2021 №85 (а.с.72), головою правління СТ «Портовик» Балабаш Т.А. прийнято рішення про надання припису ОСОБА_1 , ділянка № НОМЕР_1 , 3-я лінія з поясненнями рішення правління та Статуту про оплату комунальних послуг.

З копії протоколу зборів членів СТ «Портовик» від 04.07.2021 №87 (а.с.74), головою правління СТ «Портовик» Балабаш Т.А. прийнято рішення доручити ОСОБА_5 провести бесіду з ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 по сплаті комунальних послуг та інших платежів в касу садового товариства «Портовик». У випадку не виконання рішення - відключення від електроенергії без попередження.

З копії протоколу зборів членів СТ «Портовик» від 08.08.2021 №88 (а.с.75), головою правління СТ «Портовик» Балабаш Т.А. прийнято рішення за невиконання рішення правління по оплаті комунальних послуг в касу садового товариства та за некоректно заповнення поля призначення платежу по оплаті за використану електроенергію, водопостачання та водовідведення без завірення показників в правлінні товариства - повертати кошти на розрахунковий рахунок платника.

З копії протоколу зборів членів СТ «Портовик» від 24.09.2021 №89 (а.с.76), головою правління СТ «Портовик» Балабаш Т.А. прийнято рішення за невиконання рішення за 10 днів до відключення вручити ОСОБА_1 припис у зв`язку з порушенням Статуту і у випадку ігнорування відключити від енергопостачання, так як йому неодноразово повідомлялось про порушення правил внутрішнього трудового розпорядку садового товариства.

З припису №3 направленого на адресу ОСОБА_1 вбачається, що:

«За систематичне порушення правил внутрішнього розпорядку товариства рішенням правління від 24.09.2021 Протокол №89 було прийнято надіслати останнє попередження про необхідність своєчасної оплати комунальних послуг в касу садового товариства. На стан 01.10.2021 не оплачено комунальні послуги за три місяці поточного року. За Статутом ст.7.9.13 припиняється подача електроенергії і води на ділянку у випадку не оплати комунальних послуг впродовж двох місяців.

Якщо немає в наявності готівки необхідно прийти в касу товариства і звірити показники приборів за використану електроенергію, водопостачання та водовідведення, як це роблять інші мешканці нашого товариства, з Бухгалтером або касиром і тільки після цього оплачувати на р/р. У випадку невиконання рішення правління відповідно до Статуту 7.9 припиняється подача електроенергії на ділянку з дати отримання припису через десять днів без додаткового попередження. Підключення за рахунок власника ділянки у сумі 1000 грн.».

Позивач стверджує в позові, що вона щомісячно перераховує платежі через банк за отримані комунальні послуги на розрахункові рахунки СТ «Портовик», а з часом касир СТ «Портовик» ОСОБА_3 повертає вказані платежі з приписом помилково направлені, тобто відповідачем штучно створюються відомості про несвоєчасну сплату комунальних послуг.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно копій платіжних доручень вбачається, що ОСОБА_1 за період з 16.11.2020 по 17.11.2021 сплачувала кошти за послуги електропостачання, водовідведення та водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9-18).

Сплата ОСОБА_1 за період з 16.11.2020 по 17.11.2021 коштів за послуги електропостачання, водовідведення та водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується випискою по особистому рахунку ОСОБА_1 (а.с.121-139).

Отже, дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджується наявність у ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги Садового Товариства «Портовик», за використану електроенергію, водопостачання та водовідведення, або несплати членських внесків, тощо.

Головою Садового Товариства «Портовик» не надано до суду будь-якого розрахунку або довідки про заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.10.2021 та на час розгляд справи у суді.

У матеріалах справи відповідачем надано суду оскаржувані позивачем приписи щодо порушення правил внутрішнього розпорядку СТ «Портовик», від вручення одного з яких ОСОБА_1 відмовилась, про що складено Акт (а.с.73). Щодо вручення інших оскаржуваних приписів ОСОБА_1 інформація в матеріалах справа відсутня, будь-яких актів про вручення цих документів суду не надано.

В судовому засіданні голова СТ «Портовик» Балабаш Т.А. зазначила, що оскільки ОСОБА_1 , будучи попередженою про існування заборгованості приписами, продовжувала порушувати розпорядок СТ «Портовик» шляхом оплати комунальних послуг на розрахунковий рахунок товариства, а не в касу, встановлено відключити електропостачання, водовідведення та водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 .

Опитана в суді свідок ОСОБА_3 підтвердила наявність конфлікту у ОСОБА_1 з товариством щодо її небажання розраховуватись за комунальні та інші платежі в касу товариства, а розрахунок проводився на розрахунковий рахунок Товариства.

Описаний в суді свідок ОСОБА_9 пояснив процедуру відключення членів товариства від електромережі.

Отже, судом не встановлено наявності у ОСОБА_1 заборгованості з оплати послуг з енергопостачання, членських внесків та будь-яких інших підстав для припинення постачання йому електричної енергії.

Як вбачається з матеріалів справи, відключення ділянки позивача від постачання електричної енергії мало місце за відсутності підстав для такого відключення та з недодержанням порядку такого відключення, без належного повідомлення.

Відключення будинку ОСОБА_1 від електроенергії є неспівмірним втручанням в його особисте та соціальне життя. Право на особисту недоторканність і невтручання в особисту сферу є не тільки природним правом людини, а й демократичним надбанням суспільства. Це випливає й із Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р. І його гарантованість Конституцією України відповідно характеризується як цивілізований та демократичний стан українського суспільства.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про незаконність дій відповідача щодо відключення електроенергії позивачу, тому в частині вимог про визнання приписів та дії про відключення 27.10.2021 незаконними підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача за первісним позовом про стягнення моральної шкоди, суд керується наступним.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини.

Відповідно до п.5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц (провадження №14-538цс19) розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

На обґрунтування цієї частини позовних вимог, позивач зазначив, що незаконне відключення електроенергії призвело до того, що вона була змушена залишити свою дитину у холодному домі, у темноті саму, щоб знайти фахівця, який би негайно підключив будинок до електромережі. Крім того, позивачка вказує, що вона була вимушена звертатись до правоохоронних органів та суду що захистити свої права.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»).

Визначаючи розмір моральної шкоди судом враховано те, що у день відключення 27.10.2021 о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_10 самовільно підключилась до електромережі (відбулось швидке відновлення електропостачання).

Позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн., проте вказана сума не підтверджена належними доказами, не надано розрахунку в обґрунтування цієї суми, матеріали справи не містять жодних документів про звернення позивача до правоохоронних органів та притягнення посадових осіб СТ «Портовик» до адміністративної чи кримінальної відповідальності. В свою чергу надані позивачем докази та обґрунтування у своїй сукупності містять в собі лише його суб`єктивну оцінку діям відповідача.

Отже, у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Щодо зустрічного позову голови СТ «Портовик» до ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність, зобов`язання припинити дії, суд керується наступним.

Правове регулювання діяльності садівничих товариств здійснюється на підставі Закону України «Про кооперацію», Закону України «Про об`єднання громадян» від 16.06.92 № 2460-XII, Закону України «Про громадські об`єднання», статутів товариств.

Згідно із нормами Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Діє на основі статуту.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) визначено поняття учасників ринку електроенергії, відповідно до якого колективний побутовий споживач (далі - КПС) (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність); постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги.

Так відповідно Садові товариства в контексті Закону - є колективним побутовим споживачами (далі - КПС), відповідно до Закону КПС мають право на отримання універсальних послуг з постачання електроенергії.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ).

Так відповідно Садові товариства в контексті Закону - є колективним побутовим споживачами (далі - КПС), відповідно до Закону КПС мають право на отримання універсальних послуг з постачання електроенергії.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ).

Відповідно до п.10.2.4. ПРРЕЕ колективний побутовий споживач на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами колективного побутового споживача для задоволення комунально-побутових потреб споживачів колективного побутового споживача, для технічних цілей та інших потреб колективного побутового споживача. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується колективний побутовий споживач відповідно до умов договору.

Відповідно до п.10.2.5 ПРРЕЕ закупівля електричної енергії та розподіл здійснюються за рахунок коштів споживачів колективного побутового споживача. Умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів колективного побутового споживача, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж колективного побутового споживача регулюються установчими документами та/або укладеними в установленому законодавством порядку договорами між споживачами колективного побутового споживача та колективним побутовим споживачем щодо розподілу та постачання електричної енергії в межах колективного побутового споживача.

Судом встановлено, що СТ «Портовик» знаходиться в договірних відносинах з Енергопостачальною компанією «Одесаобенерго», що надав послуги Товариству згідно умов Договору про постачання електричної енергії №И1198 від 08.02.2007 (а.с.78-84).

Члени СТ «Портовик» не мають договірних відносин щодо постачання електроенергії з Енергопостачальною компанією «Одесаобенерго», не укладалися будь-які договори відповідно до ПРРЕЕ і між садоводами та СТ «Портовик».

Таким чином, судом встановлено, що СТ «Портовик» є колективним споживачем електроенергії на підставі єдиного договору, укладеного між товариством і постачальником Енергопостачальною компанією «Одесаобенерго», який регулює їх правовідносини та встановив правила постачання електроенергії до СТ «Портовик».

Тому суд, досліджуючи питання нормативного регулювання правовідносин між СТ «Портовик» та його членами, приймаючи до уваги відсутність договорів, приходить до висновку, що взаємовідносини між членами об`єднання садоводів і його керівництвом, в тому числі розрахунки за спожиту електроенергію, приєднання та відключення від електромереж товариства і інші питання про енергопостачання окремих його членів регулюються саме статутом товариства, або вирішуються згідно з Законом України «Про об`єднання громадян» на зборах всіх членів або представників членів об`єднання.

Даний висновок суду узгоджується в першу чергу з роз`ясненнями НКРЕ «Щодо роз`яснення законодавства» від 05.03.2012 року №1372/09/47-12, листом НКРЕ від 17.03.2015 року за №2399/15/61-15, в яких комісія роз`яснила, що закупівля електричної енергії у постачальника за рахунок коштів споживачів населеного пункту, умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту регулюються установчими документами населеного пункту та/або укладеними у встановленому законодавством порядку договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту.

Аналогічні роз`яснення надані комісією 18.03.2019 року НКРЕ після введення в дію нових ПКРРЕЕ.

Крім цього даний висновок суду узгоджується з висновком ВС у рішенні від 09.10.2019 року по справі №317/629/15-ц Верховний Суд України вказав, що садове товариство (населений пункт) є споживачем електроенергії - юридичною особою, що закуповує електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок всього товариства (населеного пункту), зокрема для забезпечення електричною енергією членів садового товариства (споживачів населеного пункту). При цьому питання щодо користування електричною енергією та технічного забезпечення електроустановок споживачів населеного пункту, зокрема щодо обліку електричної енергії та розрахунків за спожиту електричну енергію членів садового товариства мають здійснюватися відповідно до установчих документів садового товариства та/або прийнятих на загальних зборах членів садового товариства рішень.

В свою чергу, відповідно до п.4.16.1 Статуту члени товариства зобов`язані виконувати вимоги чинного законодавства України, даного Статуту, рішень місцевих органів влади, Загальних зборів, Правління Товариства.

Згідно п.4.16.3 Статуту, член товариства зобов`язаний сплачувати членські внески та платежі за житлово-комунальні послуги в строк не пізніше 15 числа місяця, наступного за попереднім кварталом.

У разі відмови члена товариства від добровільної сплати членських внесків, невчасної плати за житлово-комунальні послуги, відмови від сплати пені, Товариство має право звернутись до суду або за рішенням Правління дана ділянка виключається від енергопостачання і підключення після повної оплати боргу за рахунок власника ділянки, сума зазначається рішенням Правління.

Відповідно до п.7.9.6 Статуту, Правління здійснює контроль за несвоєчасним внесенням членами товариства встановлених вступних, членських і цільових внесків та інших платежів, а також здійснює контроль за виконанням членами товариства Статуту, рішень Загальних зборів (Зборів уповноважених), рішень Правління.

Згідно п.7.9.13 Статуту, Правління припиняє подачу води та електроенергії на земельні ділянки у випадку несплати комунальних послуг в продовж двох місяців; невиконання членами товариства вимог Статуту, рішень загальних зборів, порушення законодавства України та підзаконних актів.

Отже, кошти товариства складаються з вступних, пайових, членських, цільових внесків товариства та інших надходжень згідно з чинним законодавством. Садівницьке товариство самостійно вирішує всі питання щодо фінансування власної діяльності, визначає розмір та порядок формування і використання коштів.

Як роз`яснено у листі НКРЕ від 10 квітня 2003 року № 05-39-11/1195, садове товариство не може бути постачальником електричної енергії по відношенню до членів садового товариства, оскільки не має ліцензії. Статутом товариства мають визначатися права та обов`язки голови та членів садівничого товариства, а також порядок розрахунків за електричну енергію. При цьому всі питання щодо умови використання електричної енергії членами СТ та розрахунків за неї регулюються установчими документами товариства.

Позивач за зустрічним позовом щодо оплати послуг членами товариства в касу Правління посилається на лист НКРЕ України N 05-39-11/1195 від 10.04.2003, згідно п.п.2, 3, 4 якого садове товариство не може бути постачальником електричної енергії по відношенню до членів садового товариства, оскільки не має ліцензії. Статутом товариства мають визначатися права та обовязки голови та членів садівничого товариства, а також порядок розрахунків за електричну енергію.

Енергопостачальна компанія постачає електричну енергію юридичній особі - садівничому товариству на підставі договору про постачання електричної енергії, укладеного між ними.

Загальний прилад обліку, встановлений на межі балансової належності між енергопостачальником та юридичною особою - садівничим товариством крім електричної енергії, спожитої усіма членами садівничого товариства, враховує витрати електричної енергії в елементах мереж (нагрів елементів мереж, контактних з`єднань тощо), споживання електричної енергії на загальні потреби товариства (освітлення вулиць, роботу насосів, електроспоживання контори тощо), а також безоблікове споживання електричної енергії окремими членами товариства. Тому, сумарне споживання за показами індивідуальних приладів обліку окремих членів товариства завжди буде меншим від споживання, зафіксованого загальним приладом обліку. Оскільки товариство має розраховуватися за загальним приладом обліку, згадана різниця розподіляється між членами товариства. Порядок розподілу знаходиться у виключній компетенції товариства (відповідно до Статуту).

При формуванні садівничого товариства та укладанні договору про постачання електричною енергією садівниче товариство виступає як юридична особа із відповідними правами та обов`язками. Таким чином, електрична енергія продається енергопостачальною компанією садівничому товариству як юридичні особі, а не як населенню. Тому, члени останнього не можуть вносити кошти за спожиту електричну енергію за індивідуальними розрахунковими книжками.

Судом встановлено, що згідно копій платіжних доручень вбачається, що ОСОБА_1 за період з 16.11.2020 по 17.11.2021 сплачувала кошти за послуги електропостачання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9-18), де в графі отримувач вказано СТ Портовик

У виписці по особистому рахунку ОСОБА_1 також у проведених банківських операціях за послуги електропостачання також вказано отримувач СТ «Портовик».

Сплата ОСОБА_1 за період з 16.11.2020 по 17.11.2021 коштів за послуги електропостачання, водовідведення та водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується випискою по особистому рахунку ОСОБА_1 (а.с.121-139).

Отже, ОСОБА_1 здійснювалась оплата послуг за електропостачання в безготівковій формі - перерахувалася певна сума коштів з рахунків платника ОСОБА_1 на рахунки отримувача коштів - СТ «Портовик».

Оскільки договору між СТ «Портовик» та його членами не укладалися, то відповідно, оплата послуг за електропостачання, в тому числі втрат електроенергії в мережах СТ «Портовик» повинні відшкодовуватись (додатково до оплати електроенергії по своєму лічильнику) та інші комунальні послуги членами товариства через механізми, прийняті згідно з статутом.

Тому суд, проаналізувавши дані норми закону та спірні правовідносини, приходить до висновку, що відповідальність позивача СТ «Портовик» за спожиту електроенергію не обмежується оплатою по індивідуальному лічильнику по тарифу НКРЕ.

Суд погоджується з доводами позивача, що для забезпечення безперебійного постачання електроенергії, виходячи з порядку розрахунків, які склалися між Товариством та постачальником електроенергії, щомісяця необхідно реально забезпечувати оплату послуг за електроенергію у відповідності до оплачених членами товариства кількості спожитої електроенергії за тарифами та у розрізі періодів сплачених послуг.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в Статуті СТ «Портовик» не міститься жодного застереження для членів товариства щодо обов`язкової оплати послуг в касу Правління СТ «Портовик» за електропостачання та інші членські внески і комунальні платежі, тощо.

Посилання позивача за зустрічним позовом, що при оплаті послуг за спожиту електроенергію в банківських платежах, що надходили на розрахунковий рахунок «СТ «Портовик», ОСОБА_1 не вказувала кількість спожитої електроенергії, тарифи та період сплачених послуг, є підставою для проведення взаємозвірки розрахунків із споживачем за спожиті послуги та, у разі підтвердження заборгованості, стягнення її у порядку передбаченому законом.

Отже, вимоги СТ «Портовик» щодо визнання неправомірною бездіяльність ОСОБА_4 щодо несплати послуг в касу Правління Садового Товариства «Портовик» за користування електроенергією в 2021 році, є необгрунтованими, тому не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача за зустрічним позовом про зобов`язання ОСОБА_1 припинити дії по самовільному підключенню до електромережі Садового Товариства «Портовик», суд керується наступним.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушення в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і без приладів обліку.

Відповідно до абз. 61 п.1.1.2 глави 1.1 розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312, встановлено, що самовільне підключення - несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключений (у тому числі після відключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що є підставою для оформлення акта про порушення та визначення обсягу не облікованої електричної енергії внаслідок такого підключення.

Відповідно до п.7.6 вищевказаних Правил, передбачено, що у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини потужності понад величину, визначену умовами договору з оператором системи, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами комерційного обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок оператора системи та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, оператор системи має право без попередження повністю припинити споживачу електроживлення після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення.

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Згідно п.п.1.2.7, 1.2.15 вищевказаних Правил, постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який і розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку. Укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Саме новий наймач (власник) повинен звернутися до оператора системи для укладення договору.

Згідно ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, останніми врегульовано відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками. Згідно вказаних правил, позивач, як енергопостачальник, постачав електричну енергію в необхідних споживачу обсягах, а споживач мав оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами).

Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Згідно з п.28 Правил користування електричною енергією для населення, у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність.

Як вбачається з матеріалів справи, СТ «Портовик» 27.10.2021 складено акт «Про самовільне підключення ділянки» АДРЕСА_4 , власник ОСОБА_1 (а.с.106).

Згідно Акту від 03.12.2021 «Про самовільне підключення ділянки № НОМЕР_1 , 3-я лінія, власник ОСОБА_1 », СТ «Портовик» повторно вимкнуло будинок власника ОСОБА_1 від електропостачання (а.с.107).

Правління СТ «Портовик» 09.01.2022 прийняло рішення про продовження відключення ділянки ОСОБА_1 від енергопостачання за злісні порушення правил внутрішнього розпорядку (протокол Правління №91) (а.с.108).

Згідно Акту від 17.01.2022 «Про відключення ділянки № НОМЕР_1 , 3-я лінія, за постійне порушення правил внутрішнього розпорядку, ділянку АДРЕСА_4 лінія відключено від електропостачання (а.с.111).

Отже, після знеструмлення ділянки» АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 самовільно здійснює підключення будинку до мереж електропостачання загального користування будинку.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Аналізуючи вищевикладені обставини, на які посилається позивач за зустрічним позовом як на підставу своїх вимог, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги СТ «Портовик» про зобов`язання ОСОБА_1 припинити дії по самовільному підключенню до електромережі Садового Товариства «Портовик» підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно чч.1, 2, 3 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторонни або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторонни під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Позивач у позові просить суд стягнути з відповідача на її користь 10000,00 грн. за судові витрати у справі.

Разом з тим, суд доходить до висновку про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу з наступних підстав.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст.59 Конституції України та ст.15 Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України ).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 Цивільного процесуального кодексу України).

Крім того, правовий аналіз договірним правовідносинам, які стосуються надання правової допомоги та сплати в порядку компенсації гонорару адвоката, детально викладено у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, в якій вказується, зокрема таке.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч.3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст.903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

(6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності ввід конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем до позову надано:

- копію квитанції до прибуткового касового ордеру №404221 від 22.11.2021 (а.с.19);

- ордер серії ОД №461418 від 25.11.2021 (а.с.38);

- копію договору про надання правової допомоги №404221 від 22.11.2021 (а.с.39).

Разом з тим, розрахунку таких витрат та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру), акту приймання-передачі наданих послуг не надано до суду, що не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до голови правління СТ «Портовик» Балабаш Тетяни Олексіївни про визнання приписів та дій голови правління садового товариства «Портовик» незаконними, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати приписи №1 від 27.12.2020, №2 від 28.04.2021, №3 від 15.10.2021 та дії голови правління Садового Товариства «Портовик» Балабаш Тетяни Анатоліївни по відключенню 27.10.2021 будинку АДРЕСА_4 - незаконними.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Зустрічний позов голови правління СТ «Портовик» Балабаш Тетяни Олексіївни до ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність, зобов`язання припинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 припинити дії по самовільному підключенню до електромережі Садового Товариства «Портовик».

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко