Справа № 155/1875/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Санакоєв Д. Т.
Провадження № 22-ц/802/300/23 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Здрилюк О. І.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

державного виконавця Мельничука В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою стягувача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Рожищенського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), боржник ОСОБА_3 , за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 30 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_2 діючи в інтересах стягувача ОСОБА_1 , подав до суду зазначену скаргу.

Покликався на те, що 11 квітня 2022 року заступником начальника Рожищенського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Поліщук Н. Г. було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 155/1875/13-ц виданим 07 лютого 2022 року Горохівським районним судом Волинської області у цивільній справі про стягнення із боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2/7 частини від його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 серпня 2013 року та до досягнення ним повноліття.

Також вказував, що 11 травня 2022 року старшим державним виконавцем цього ж відділу ДВС Мельничуком В. А. проведено розрахунок заборгованості по аліментах № 7012. Після чого, 29 червня 2022 року до відділу ДВС надійшла заява від боржника ОСОБА_6 про здійснення перерахунку заборгованості по аліментах на основі наданих ним документів про отриманий дохід та банківських квитанцій і фіскальних чеків інших установ про добровільну сплату аліментів на рахунок стягувача ОСОБА_1 .

В подальшому, 25 серпня 2022 року суб`єктом оскарження, з урахуванням наданих боржником ОСОБА_3 документів, було проведено новий розрахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №687793312, розмір якої зменшився у порівнянні з попереднім розрахунком.

Посилаючись на вищевказані обставини, представник стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця щодо проведення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 25 серпня 2022 року №68779312 у виконавчому провадженні №68779312; зобов`язати останнього не враховувати при розрахунку заборгованості по аліментах оплати здійсненні ОСОБА_3 : від 02 серпня 2013 року квитанції №0021 500 гривень, від 08 січня 2014 року квитанція №VQ00029FL 700,48 гривень, від 10 лютого 2014 року квитанція №3917 1393 гривні, від 07 квітня 2014 року квитанція №1940 1393 гривні, від 24 лютого 2021 року квитанція №0643 2000 гривень, від 18 грудня .2020 року квитанція №0055 1020 гривень, від 16 серпня 2017 року квитанція №0072 1710 гривень, від 12 травня 2017 року квитанція №0024 1140 гривень; зобов`язати старшого державного виконавця Рожищенського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельничука В. А. здійснити перерахунок вказаної заборгованості зі сплати аліментів на підставі ч. 2 ст. 195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 30 січня 2023 року скаргу задоволено частково. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Рожищенського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельничука В. А. щодо проведення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 25 серпня 2022 року № 68779312 у виконавчому провадженні №68779312.

Зобов`язано старшого державного виконавця Рожищенського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельничука В. А. здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів від 25.08.2022 у виконавчому провадженні № 68779312 на підставі ч.2 ст.195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У задоволені решти вимог відмовлено.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції в частині задоволених вимог стягувача незаконною та необґрунтованою, представник боржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні скарги та відшкодувати йому судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не вірно витлумачив норми матеріального права та дійшов помилкового висновку про необхідність застосування для перерахунку заборгованості по аліментах щодо ОСОБА_3 саме вимог ч. 2 ст. 195 СК України як з непрацюючої особи.

У відзиві на апеляційну скаргу старший державний виконавець Рожищенського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельничук В. А., вважаючи, що висновки викладені в ухвалі суду першої інстанції є помилковими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, просив її скасувати та у задоволені скарги відмовити.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи частково скаргу представника стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що оскільки боржник ОСОБА_3 на час виникнення заборгованості по аліментах за трудовими та цивільно-правовими договорами не працював і не працює, а лише займався та займається особистим селянським господарством, від якого отримує дохід, здаючи молоко, а тому вважається непрацюючою особою, що є підставою для перерахунку заборгованості у відповідності до вимог частини другої статті 195 СК України.

Такий висновок суду є правильний.

Встановлено, що 11 квітня 2022 року постановою заступника начальника Рожищенського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Поліщук Н.Г. було відкрито виконавче провадження №68779312 за виконавчим листом №155/1875/13-ц, виданим 07 лютого 2022 року Горохівським районним судом Волинської області, у цивільній справі про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2/7 частин від його доходів, але менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 серпня 2013 року та до досягнення сином повноліття з врахуванням індексації відповідно до закону (а.с.5).

Як вбачається з матеріалів справи, 05 травня 2022 року боржник ОСОБА_3 , на вимогу суб`єкта оскарження, надав письмові пояснення, в яких зазначав, що офіційного місця роботи не має, пенсії не отримує, у центрі зайнятості як безробітний не зареєстрований, проживає за рахунок випадкових заробітків, за кордоном не працює, є власником земельної ділянки площею 2 га, іншого майна зареєстрованого за ним немає.

Після чого 11 травня 2022 року старшим державним виконавцем Рожищенського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Мельничуком В. А. було проведено розрахунок заборгованості по аліментах від 11 травня 2022 року №7012, з якого слідує, що станом на 01 травня 2022 року заборгованість по аліментах становить 117555 грн 70 коп. (а.с. 6, 9).

Крім того встановлено, що боржник ОСОБА_3 11 травня та 29 червня 2022 року звертався з заявами до держаного виконавця про перерахунок заборгованості по аліментах, надавши останньому квитанції про добровільну сплату аліментів стягувану ОСОБА_1 , та довідки видані ТДВ «Рожищенський сир завод» про отриманий ним дохід за здану молочну сировину (а.с. 135-166).

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Рожищенської міської ради № 318 від 15.09.2022 року, боржник ОСОБА_3 є членом особистого селянського господарства та в своєму господарстві утримує ВРХ (корови), продукцію продає державі (а.с. 134).

На підставі зазначених вище заяв поданих боржником ОСОБА_3 старшим державним виконавцем Мельничуком В.А., було здійснено перерахунок заборгованості по аліментах № 68779312 (в порядку ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» з якого вбачається, що станом на 01 серпня 2022 року заборгованість становить 37324 грн 57 коп. (а.с.15).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду визначений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача.

За правилами частини першої статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (частина друга статті 195 СК України).

За змістом пункту 4 розділу XVI Інструкції № 512/5 виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону № 1404-VIII, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України.

При цьому, у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження (пункт 3 розділу XVI вищевказаної Інструкції).

Зі змісту положень викладених у статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать як особи, які працюють, так і непрацюючі працездатні особи, а також іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні.

У випадку коли боржник є непрацюючою працездатною особою, яка забезпечують себе роботою самостійно, він належить саме до категорії зайнятого, але непрацюючого населення.

У статті 81 СК України вказано, що перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146.

У пункті 1 вказаного Переліку зазначено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються інвалідам І групи на догляд за ними; 14-1) державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, призначеної відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам»; 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.

Таким чином, кошти, які отримує боржник належить до переліку доходів із яких мають сплачуватися аліменти, але не вважаються заробітком, із величини якого здійснюється обчислення суми аліментів, а тому для обчислення суми аліментів та заборгованості боржника, який є непрацюючою працездатною особою, по їх сплаті, мають застосовуватись положення частини другої статті 195 СК України.

Аналіз наведених правових норм та встановлених обставин справи дає підстави вважати, що оскільки боржник ОСОБА_3 не працює ні за наймом, ні на умовах трудового договору (контракту) або інших умовах, передбачених чинним законодавством, а веде лише підсобне господарство, то він є непрацюючою працездатною особою, а отже для обчислення суми заборгованості по аліментах з нього як боржника мають застосовуватись положення ч. 2 ст. 195 СК України.

Саме такого висновку дійшов суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, і на думку колегії суддів він є правильний.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, то підстави для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваного рішення суду та не спростовують вірних висновків зроблених судом першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 30 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді