Справа № 219/4835/21
Провадження № 2/229/1145/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 р. м. Дружківка, Донецької області

31 серпня 2023 року Дружківський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Феняка О.Р., за участю секретаря судового засідання Ситник С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати спільною сумісною власністю позивачки та відповідача:

- нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 158,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю згідно звіту про оцінку майна від 07.05.2021 в розмірі 463670,00 грн.;

- колісний транспортний засіб вантажний бортовий ГАЗ 33023, 2004 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 вартістю згідно висновку про вартість колісного транспортного засобу від 30.04.2021 в розмірі 83916,00 грн.;

- колісний транспортний засіб легковий універсал MITSUBISHSI PAJERO SPORT, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю згідно висновку про вартість колісного транспортного засобу від 30.04.2021 в розмірі 388112,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що шлюб між позивачкою та відповідачем укладено 28.10.1994, актовий запис № 126. Від шлюбу у позивачки відповідачем дітей не має. З відповідачем шлюб не припинено, але з січня 2021 року він і позивачка проживають окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарства не ведеться. За час сумісного проживання у шлюбі позивач та відповідач за сумісні сімейні кошти придбали майно: нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 158,9 кв.м,яке розташоване в АДРЕСА_1 ; колісний транспортний засіб вантажний бортовий ГАЗ 33023, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; колісний транспортний засіб - легковий універсал MITSUBISHSI PAJERO SPORT, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Загальна вартість сумісного майна складає 935698,00 грн. Відповідач позбавив позивачку можливості користуватися вказаним майном, посилаючись що воно зареєстровано на нього і він є єдиним власником цього майна. Оскільки у позивачки з відповідачем питання поділу майна неможливо у досудовому порядку, вона вимушена звернутися до суду для вирішення цього питання в судовому порядку.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала на підставі викладених у позовній заяві обставин.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 , відзив на позов не надали, в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 виданого 28 жовтня 1994 року Світлодарським міськвиконкомом Дебальцевого Донецької області був зареєстрований шлюб між громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянкою ОСОБА_5 , про що складено відповідний актовий запис №126. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_6 .

Згідно договору купівлі-продажу №740 від 04 березня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Дебальцівської нотаріальної контори Марченко С.М. 25.03.2003, та зареєстрованого в реєстрі за № 348, Горлівське представництво Фонду державного майна України передало у власність ОСОБА_2 майно комунальної власності нежитлове вбудоване приміщення, загальною площею 158,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про власність, виданого Горлівським представництвом Фонду державного майна України 02.04.2003, ОСОБА_2 , як покупець за договором купівлі-продажу №740 від 04.03.2003, є власником нежитлового вбудованого приміщення площею 158,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане Єнакієвським міжміським бюро технічної інвентаризації 30.04.2003, ОСОБА_2 є власником 1/1 частки нежитлового вбудованого приміщення площею 158,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно висновку про вартість нежитлового вбудованого приміщення, загальною площею 158,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , наданого оцінювачем ОСОБА_7 , станом на 07.05.2021 ринкова вартість об`єкту складає 463670,00 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію права власності транспортного засобу серія НОМЕР_5 виданого 09.03.2005 Єнакіївським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України, ОСОБА_2 є власником бортового вантажного транспортного засобу ГАЗ 33023, рік випуску 2004, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_6 , шасі НОМЕР_7 . Згідно висновку про вартість колісного транспортного засобу від 30.04.2021, наданого оцінювачем ОСОБА_7 , вартість вказаного транспортного засобу становить 83916,00 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію права власності транспортного засобу серія НОМЕР_8 виданого 03.08.2011 ВРЕР м.Єнакієве при УДАІ МВС України в Донецькій областві, ОСОБА_2 є легкового універсалу MITSUBISHI PAJERO SPORT, шасі номер НОМЕР_9 , червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Згідно висновку про вартість колісного транспортного засобу від 30.04.2021, наданого оцінювачем ОСОБА_7 , вартість вказаного транспортного засобу становить 388112,00 грн.

Вищевказане свідчить, що майно: нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 158,9 кв.м,яке розташоване в АДРЕСА_1 ; колісний транспортний засіб вантажний бортовий ГАЗ 33023, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; колісний транспортний засіб - легковий універсал MITSUBISHSI PAJERO SPORT, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , було придбане сторонами в період шлюбу, що сторонами не оспорюється.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд а дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України передбачено, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором - є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

При чому, ч. 2 ст. 65 СК України передбачає, що при укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна - суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховував, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Статті 69-71 СК України передбачають, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина та чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбаченим ЦК України.

Статтями 316 та 317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтями 368, 372 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі поділу майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Також, стаття 369 ЦК України вказує, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст.65 СК України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати на оплату судового збору, який сплачений позивачкою за подання позовної заяви в розмірі 4678,50 грн. та заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн. слід покласти на відповідача.

На підставі ст.137 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 81, 229,263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , наступне майно:

- нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 158,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- колісний транспортний засіб вантажний бортовий ГАЗ 33023, 2004 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 ;

- колісний транспортний засіб легковий універсал MITSUBISHSI PAJERO SPORT, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.05.2021, якою накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , а саме:

- нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 158,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- колісний транспортний засіб вантажний бортовий ГАЗ 33023, 2004 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 ;

колісний транспортний засіб легковий універсал MITSUBISHSI PAJERO SPORT, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 5132,50 (п`ять тисяч сто тридцять дві) грн. 50 коп. та 10 000,00 (десять тисяч) грн. витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Олександр ФЕНЯК