справа № 489/1305/21 провадження №2/489/128/23
РІШЕННЯ

Іменем України

12 квітня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

при секретарі судового засідання Клюсевич-Шарапової Н.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

встановив:

У березні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. і матеріальну шкоду, встановленою експертизою, та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.2020 є власником квартири АДРЕСА_1 . Квартира знаходиться на першому поверсі житлового двоповерхового будинку. Після смерті матері вона зробила ремонт в квартирі, що можуть підтвердити свідки.

Відповідач купив в цьому будинку квартиру АДРЕСА_2 на другому поверсі, над її квартирою. В якій теж зробив ремонт, внаслідок чого її квартира стала непридатною для проживання. Так, в кімнаті № 1 з`явилися великі тріщини на стінах та тріснула плита перекриття на стелі, в кімнаті № 2 відклеїлися шпалери, а на стелі тріснув гіпсокартон. Тричі відповідачем був затоплений санвузол, внаслідок чого замкнуто електропроводку точкового світильника і на стелі з`явилися плями коричневого кольору. Порушена ніша на кухні над дверима, з`явилися тріщини та стало поступати холодне повітря. Вхідні двері в квартиру пошкоджені в двох місцях.

23.12.2020 шляхом направлення листа звернулася до відповідача з проханням вирішити спір мирним шляхом, але її прохання відповідач проігнорував.

24.12.2020 комісією у складі членів правління ОСББ «Моя домівка» і власників квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 (позивача і відповідача) була обстежена її квартира і зафіксовані пошкодження. Підписати акт обстеження відповідач відмовився, провини не визнав.

Посилаючись на наведені обставини позивач звернулася до суду за захистом порушених прав.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 16.09.2021, відповідач позовні вимоги не визнав та в їх задоволенні просив відмовити. Вказує, що є власником квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується нотаріальним договором купівлі-продажу від 17.07.2020. Згідно даних Миколаївського бюро технічної інвентаризації були проведені технічні роботи з інвентаризації квартири та 30.12.2020 виготовлено технічний паспорт на квартиру.

Позивач неодноразово розпочинала конфлікти з приводу ремонту, який він проводив в квартирі. Ремонтні роботи звичайно проводилися тривалий час та з відповідним шумовим супроводом. Роботи в квартирі були проведені з переобладнанням квартири відповідно до вимог діючого законодавства, що жодним чином не вплинуло на стійкість конструкції всього будинку, що підтверджується довідкою Миколаївського бюро технічної інвентаризації. Зафіксовані в актах обстеження квартир пошкодження жодним чином не підтверджують його вину, оскільки незрозуміло коли саме відбулося пошкодження та що стало їх причиною.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.03.2021 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.09.2021 у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Ухвалою суду від 21.01.2022 провадження у справі поновлено.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, також просила стягнути з відповідача витрати, понесені на проведення судової експертизи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.

Доказів мобілізації відповідача до Збройних сил України, на що вказувала його представник адвокат Дідняк І.А. у заяві від 07.02.2023 про відкладення розгляду справи через її хворобу та мобілізацію відповідача, поданої до минулого судового засідання, суду не надано.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи, що не потребує їх обов`язкової участі в судовому засіданні, сторони належним чином повідомлені про розгляд справи та свої доводи і заперечення виклади в письмових заявах, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 362/98, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується нотаріальним договором купівлі-продажу 17.07.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 431.

Квартира позивача розташована на першому поверсі житлового будинку, а відповідача на другому поверсі, над квартирою позивача.

Позивач зазначає, що в квартирі вона провела ремонт, але після ремонту відповідачем своєї квартири, її квартира має значні пошкодження та стала непридатною для проживання.

Актом №1 від 24.12.2020, складеним у складі комісії членів правління ОСББ «Моя домівка» Максимчук О.М., ОСОБА_3 та співвласника квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_4 , в присутності ОСОБА_1 , в результаті обстеження квартири позивача АДРЕСА_3 виявлено в кімнаті №1 - пошкодження стіни та стелі, великі тріщини на стінах та тріснута плита перекриття на стелі; кімнаті № 2 - пошкодження стін (відклеєні шпалери). На стелі тріснув гіпсокартон; коридор зашитий деревом, а тому немає можливості провести огляд на наявність пошкоджень; кухня розташована на дверима ніша зашита деревом, а тому немає можливості провести огляд на наявність пошкоджень, але при її відкриття тягне холодом; санвузол(суміщений) один із світильників заржавів, на стіні на плитці в стик до стелі наявні плями коричневого кольору; вхідні двері до квартири пошкоджені в двох місцях.

Актом №1 від 24.12.2020, складеним у складі комісії членів правління ОСББ «Моя домівка» Максимчук О.М., ОСОБА_3 та співвласника квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_4 , в присутності ОСОБА_2 , в результаті обстеження квартири відповідача АДРЕСА_2 виявлено прибрані перестінки між коридором, кухнею та ванною кімнатою. Прибрано перестінок між кімнатою та кухнею. Влаштовано теплу підлогу в ванній кімнаті та кухні. В інших кімнатах залишена дерев`яна підлога. Стіни поштукатурені та прошпакльовані, стелі підбиті ДВП. Балконні двері збільшені (з продовженням пройму до підлоги) та вікна замінені на металопластикові. Замінена електропроводка, сантехніка та система опалення.

По факту пошкодження майна в квартирі під час ремонту власника квартири АДРЕСА_2 , позивач зверталася з відповідною заявою до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, розгляд якої припинено у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-079, складеного 12.01.2022 судовим експертом РТПП Миколаївської області Лесків С.А., при обстеженні в окремих приміщеннях квартири АДРЕСА_3 спостерігаються дефекти, які утворилися на поверхні стель та стін внаслідок виконання ремонтних робіт в вище розташованій квартирі АДРЕСА_2 , а саме:

- в житловій кімнаті літ. № 5, площею 18,5 кв.м на стінах спостерігається наявність глибоких тріщин від підлоги до перекриття по всій площі стін, на стелі глибока тріщина на всю довжину стелі, також глибокі тріщини в місцях примикання стін до перекриття по всьому периметру кімнати (фото №№ 1,2,3,4);

- в житловій кімнаті літ. № 4, площею 11.70 кв.м. - на стелі спостерігається тріщина на облицюванні між швами листів гіпсокартону, яка проходить через всю ширину кімнати, на стіні, яка межує з коридором літ. 1 наявність тріщин на шпалерах по всій площі стіни (фото № 5).

При дослідженні квартири АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу, експертом встановлено та наведено у висновку проведені ремонтно-будівельні роботи з капітального ремонту цієї квартири з її реконструкції в вигляді зміни функціонального призначення з коридору в санвузол.

Крім того, дослідивши зовнішні стіни житлового будинку та внутрішні стіни під`їзду в якому розташовані квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , встановлена наявність глибоких тріщин з зовнішнього та внутрішнього боку стін, спостерігається наявність глибоких тріщин від підлоги до перекриття по всій площі стін, на стелі глибока тріщина на всю довжину стелі, також глибокі тріщини в місцях примикання стін до перекриття по всьому периметру. Вказані дефекти свідчать про наявність просадки фундаменту житлового будинку (фото №№ 8,9,10,11).

Тобто, спостерігається наявний причинно-наслідковий зв`язок між виниклими дефектами в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 та виконанням ремонтно-будівельних робіт по капітальному ремонту з реконструкцією квартири АДРЕСА_2 за вказаною адресою.

Експертом встановлено, що виконання ремонтно-будівельних робіт в вище розташованій квартирі АДРЕСА_4 без дослідження технічного стану конструктивних елементів частини житлового будинку, а саме під`їзду де розташовані вказані квартири, є порушенням пунктів 13.4, 13.9 ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будівлі. Основні положення».

Вартість ремонтно-будівельних робіт необхідних для усунення пошкоджень квартири АДРЕСА_1 , в нині чинних цінах складає 48121,00 грн.

Згідно зі статті 41 Конституції України, статей 16, 23, 321, 322, 1166, 1167, 1192 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, право якої порушено, має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відшкодування пошкодженої речі. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст.1166 ЦК України, за якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, загальною підставою відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди. Окрім того, акт завдання шкоди необхідно поділяти на такі складові елементи: а) протиправна поведінка; б)настання шкоди; в) причинний зв`язок між двома першими елементами; г)вина завдавача шкоди.

До того ж, перераховані підстави визнаються загальними, оскільки для виникнення відповідальності їх наявність вимагається в усіх випадках, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідженими судом доказами підтверджено, що завдана позивачу майнова шкода через пошкодження її квартири, перелік яких наведено в позові та підтверджено висновком експерта, є наслідком ремонту (реконструкції) відповідачем своєї квартири, яка розташована над квартирою позивача. Розмір заподіяної майнової шкоди підтверджується висновком судової експертизи.

Посилання у відзиві позивача, що проведені ним в квартирі роботи проведено відповідно до законодавства та не потребують введення об`єкта в експлуатацію, що підтвердив листом Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 30.12.2020, не є підтвердженням відсутності його вини, через проведені ним будівельні роботи в своїй квартирі, в пошкодженні квартири позивача, що підтверджується висновком судової експертизи, яка проведена з оглядом експертом обох квартири.

За таких обставин, так як законом покладено на власника обов`язок з належного утримання свого майна, а також недоведеність відповідачем відсутність його вини у заподіянні майнової шкоди позивачу, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині стягнення з відповідача майнової шкоди в розмір, встановленому висновком судової експертизи, яка нічим неоспорена.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Положеннями статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховний Суд України у пункті 9 постанови Пленуму «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової)шкоди» від 31.03.1995 №4 роз`яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Згідно частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Stankov v. Bulgaria від 12 липня 2007 року, §62).

У постанові Великої Палати Верховного суду від 20.09.2018 по справі №686/23731/15-ц (провадження №14-298цс18) зроблено висновок, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

З позову вбачається та в судому засіданні позивач пояснила, що заподіяння їй моральної шкоди полягає в пошкодженні її майна та небажанні відповідача здійснити відшкодування шкоди в досудовому порядку.

Враховуючи обставини справи та досліджені докази, доведеність заподіяння відповідачем шкоди позивачу, яка полягає в пошкодженні майна останньої, що відобразилося на повсякденному житті позивача та заподіянні їй душевних страждань, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в 3000,00 грн., розмір якої, за встановлених обставин, є достатньою компенсаціє заподіяної моральної шкоди. Тому позов в частині вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні позивач усно заявила про стягнення з відповідача витрат понесених нею на оплату судової будівельно-технічної експертизи в сумі 7200,00 грн.

Відповідно частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно частин першої, другої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Із позову вбачається, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, зокрема на можливу у справі судову експертизу, позивач не надавала. Такий розрахунок не надавала і вході розгляду справи.

У зв`язку чим, відповідно до частини другої статті 134 ЦПК України, заява позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на оплату судової експертизи задоволенню не підлягає. Крім того, з наведеною заявою звернулася до суду в непередбачений процесуальним законом спосіб.

Так як позовні вимоги задоволено частково, на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам (87,9%) підлягає стягненню судовий збір в сумі 798,13 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 48121,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн. та 798,13 грн. судового збору.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 .

Повний текст судового рішення складено 12.04.2023.

Суддя І.В.Коваленко