ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2023 року м. Кропивницький

справа № 390/1373/22

провадження № 22-ц/4809/536/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2023 року у складі судді Бойко І.А.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, де заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви зазначала, що ОСОБА_4 з 2016 року проживав з нею без реєстрації шлюбу у будинку, що належить їй на праві приватної власності, за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки один до одного.

ОСОБА_4 був призваний до лав ЗСУ і під час виконання бойового завдання був тяжко поранений, що призвело до його смерті. Вказане підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 1788 від 25.04.2022 у, довідкою про причину смерті та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27 квітня 2022 року. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно.

Заявниця зазначала, що при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва права на спадщину за законом або надання вмотивованої відмови, нотаріус відмовилась в усній формі приймати її та повідомила, що вчинить відповідні дії лише після шестимісячного строку після відкриття спадщини.

ОСОБА_1 вважає такі дії нотаріуса порушують її право на спадкування за законом.

Посилаючись на зазначені обставини, просила встановити факт, що ОСОБА_4 проживав однією сім`єю із ОСОБА_1 , як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 починаюч з 2016 року по 23.04.2022 рік.

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що встановлення факту, що має юридичне значення, пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, що виник між заявником та однією із заінтересованих осіб та полягає в оспорюваності прав заявника на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , а також в запереченні заінтересованою особою ОСОБА_3 прав ОСОБА_1 на отримання соціальних виплат та компенсаційних сум від МО України, внаслідок смерті ОСОБА_4 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що є особою, яка проживала з військовослужбовцем до дня його загибелі понад шість років, а тому відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має право на одноразову виплату в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачену п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначала, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків оскаржуваної ухвали, а тому вона задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні апеляційного суду представник заявника ОСОБА_5 підтримала доводи апеляційної скарги, просила ухвалу суду скасувати.

Інші учасники які були належним чином повідомлені про місце, час та дату розгляду справи, не з`явилися.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що між заявником та заінтересованою особою ОСОБА_3 наявний спір про право. ОСОБА_3 заперечує факт, який просить встановити заявниця, оскільки його встановлення впливатиме на її спадкові права, а також на її право отримання соціальних виплат та компенсаційних сум від Міністерства оборони України внаслідок смерті ОСОБА_4 під час дії воєнного стану.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику усправах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюб вбачається, що встановлення даного факту їй необхідно для оформлення спадкових прав, а також прав на отримання соціальних виплат та компенсаційних сум від МО України, внаслідок смерті ОСОБА_4

ОСОБА_3 заперечує даний факт, оскільки його встановлення впливатиме на її право отримання соціальних виплат та компенсаційних сум від Міністерства оборони України внаслідок смерті ОСОБА_4 під час дії воєнного стану.

Враховуючи наведене, предметом судової перевірки при розгляді справи в порядку окремого провадження є встановлення обставин та доказів, що підтверджують або спростовують факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ведення ними спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин, а також встановлення осіб, на чиї права, обов`язки чи інтереси може вплинути встановлений юридичний факт.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є дочко померлого ОСОБА_4 .

Наведені обставини беззаперечно свідчать, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наявний спір про право на отримання соціальних виплат та компенсаційних сум від Міністерства оборони України внаслідок смерті ОСОБА_4 під час дії воєнного стану, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неможливість розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку окремого провадження та обґрунтовано залишив заяву про встановлення юридичного факту без розгляду.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Разом з тим, ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспорюваними.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 квітня 2023 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Дуковський

Л.М. Дьомич