Справа № 739/433/23
Провадження № 2/739/144/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді - Іващенка І.К.

за участі секретаря Шкурат О.Г.

представника позивача адвоката Костюченка В.К.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Новгород-Сіверський цивільну справу за позовомОСОБА_2 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, про визнання права власності на будинок (з елементами самочинного будівництва),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, про визнання права власності на будинок (з елементами самочинного будівництва). Позов мотивує тим, що позивачеві на праві власності належить земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,07 га за адресою АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :00:009:0247, на якій позивач будував житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями, що підтверджується Витягами з державного реєстру прав на нерухоме майно. Житловий будинок був введений позивачем в експлуатацію в 2019 році шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю (в такому порядку вводяться в експлуатацію індивідуальні будинки, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта). На час введення в експлуатацію будинок мав загальну площу 37,4 кв.м., житлову площу 23,3 кв.м ., до його складу входили кімнати 1-2 площею 17,9 м.кв, кухні 1-3 площею 8,3 м.кв., кімнати 1-4 площею 5, 3 кв.м., сарай Б-1 площею 15 кв.м. Після введення будинку в експлуатацію позивач в 2021 році здійснив будівництво додаткових приміщень, які зазначені в технічному паспорті як збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт. Фактично були добудовані кімнати 1-1 площею 13,1 кв.м., коридор II площею 10 кв.м ., тамбур І площею 2, 2 кв.м. Внаслідок добудови загальна площа будинку збільшилася до 56,8 кв.м., житлова - до 36,3 кв.м. Позивач звернувся для прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом додаткових приміщень до відповідного органу державного архітектурнобудівельного контролю в електронній формі через державну інформаційну систему, інтегровану з електронним кабінетом - подав декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. Декларація зареєстрована не була (підтверджується Витягом з реєстру будівельної діяльності єдиної державної електронної системи у сфері будівництва).

Позивач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив.

Представник позивача адвокат Костюченко В.К. в підготовчому судовому засіданні позовну заяву підтримав та просить її задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позові.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні позов визнав, не заперечував у його задоволенні.

Згідно з ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Дані правовідносини регулюються нормами ст.ст.375, 376, 328 ЦК України.

Судом встановлено, що у 2019 році ОСОБА_2 на земельній ділянці площею 0,07 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :00:009:0247, побудував житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями.

У 2019 році житловий будинок був позивачем введений в експлуатацію, шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації органом державного архітектурно-будівельного контролю.

На час введення в експлуатацію будинок мав загальну площу 37,4 кв.м., житлову площу 23,3 кв.м., до його складу входили кімнати 1-2 площею 17,9 кв.м., кухні 1-3 площею 8,3 кв.м., кімнати 1-4 площею 5,3 кв.м., сарай Б-1 площею 15 кв.м.

Після ведення будинку в експлуатацію у 2021 році позивач самовільно здійснив будівництво додаткових приміщень кімнати 1-1 площею 13,1 кв.м., коридор ІІ площею 10 кв.м., тамбур І площею 2,2 кв.м.. Внаслідок добудови загальна площа будинку збільшилася до 56,8 кв.м., житлова до 36,3 кв.м.

Експертом ОСОБА_3 , яка діє на підставі кваліфікаційного сертифікату АЕ №001219, виданий КП «Новгород-Сіверська МБТІ» технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу на виконання будівельних робіт на тамбур 2,2 кв.м., коридор 10,0 кв.м., кімната 13,1 кв.м., загальною площею 56,8 кв.м., житлова 36,3 кв.м.

Як вбачається із наданих доказів будівництво є самочинним, тобто відсутні рішення про відведення земельної ділянки, будівельний паспорт, тощо.

Разом з тим, представником Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області не надано доказів того, що генеральним планом у м. Новгород-Сіверський передбачено було будівництво по АДРЕСА_1 , де знаходиться будинок позивача. Крім цього, представником відповідача позов визнано повністю та не надано будь-яких пояснень з приводу того, які дії може вчинити позивач з метою узаконення самочинного будівництва та чи дане самочинне будівництво порушує чиїсь права. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач звернувся за захистом свого права в зв`язку з тим, що у нього відсутні документи, які слугували для будівництва будинку.

Відповідно до вимог ч.5 ст.376 ЦК України - на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до п.12 постанови пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ"Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" №6 від 30.03.2012р. у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).

Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК).

Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вимоги позивача є підставними і він має право на узаконення будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та слід визнати за ОСОБА_2 право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 56,8 кв.м., в тому числі житловою площею 36,3 кв.м, який складається з кімнати 1-2 площею 17,9 кв.м., кухні 1-3 площею 8,3 кв.м., кімнати 1-4 площею 5,3 кв.м., кімнати 1-1 площею 13,1 кв.м., коридору ІІ площею 10 кв.м., тамбуру І площею 2,2 кв.м., сараю площею 15 кв.м.

Керуючись ст.ст.13, 19, 200, 206, 235, 258, 259, 263-265, 268, 271- 273, 354, 355 ЦПК України, п.15 п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 331, 375, 376, 328 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 56,8 кв.м., в тому числі житловою площею 36,3 кв.м, який складається з кімнати 1-2 площею 17,9 кв.м., кухні 1-3 площею 8,3 кв.м., кімнати 1-4 площею 5,3 кв.м., кімнати 1-1 площею 13,1 кв.м., коридору ІІ площею 10 кв.м., тамбуру І площею 2,2 кв.м., сараю площею 15 кв.м.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня винесення рішення суду до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя І.К. Іващенко