Ухвала

Іменем України

11 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 638/6060/18

провадження № 61-4667ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу та доповнення до неї ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2021 року про повернення заяви у складі судді Шишкіна О. В. та постанову Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року у складі колегії суддів: Бутенко С. Б., Обідіної О. І., Прядкіної О. В., в частині перегляду зазначеної ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Платинум банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва Олександра Олександровича, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лазарєв Віталій Миколайович, про визнання іпотечного договору недійсним, виконавчого напису нотаріуса недійсним та таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до відповідачів - Публічного акціонерного товариства «Платинум банк» (далі - АТ «Платинум банк») та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва О. О., у якому просила суд визнати недійсним іпотечний договір № 3.08062511.х від 10 червня 2008 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лазарєвим В. М., та визнати недійсним та таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергєєва О. О. від 18 листопада 2011 року, зареєстрований у реєстрі за № 1001, виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження на квартиру АДРЕСА_1 .

09 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення позову, у якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири, а також реєструвати там будь-яких осіб.

В обґрунтування заяви зазначав, що предметом спору у даній справі є визначення статусу належного їх сім`ї (фактично спільного сумісного з членами родини) нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 . 29 січня 2021 року на нього було скоєно напад невідомими особами із застосуванням фізичного насильства, а також була захоплена та утримується до цього часу зазначена квартира з усім майном, документами, грошима, до якої вони не мають доступу. Є більш ніж достатні підстави вважати, що без їх згоди, як власників, квартира може бути відчужена на користь третіх осіб, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зазначав, що він є учасником справи, оскільки був залучений в якості представника неповнолітньої на той час ОСОБА_3 , яка мешкала та була зареєстрована у вказаній квартирі на час укладення оспореного іпотечного договору.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику, як таку, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно з позовною заявою учасниками справи є ОСОБА_2 , ПАТ «Платинум банк», ПН Київського міського нотаріального округу Сергеєв О. О., Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лазарєв В. М., матеріали справи не містять відомостей щодо залучення до участі у справі як правонаступника позивача чи третьою особою ОСОБА_1 , а тому зазначена заява про забезпечення позову підлягає поверненню її заявнику.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та зазначив, що заявник ОСОБА_1 не залучався до участі у справі в якості сторони або третьої особи, а посилання в апеляційній скарзі на законне представництво ним інтересів дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є безпідставними, оскільки на час подання ним заяви про забезпечення позову дана особа також не була учасником справи. Також справа не належить до малозначних, а тому заявник ОСОБА_1 також не може представляти інтереси позивача по справі. Встановивши, що заявник ОСОБА_1 не уповноважений на вчинення процесуальних дій, подання заяв та клопотань у справі, суд першої інстанції обґрунтовано повернув йому заяву про забезпечення позову.

19 березня 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить зазначені судові рішення скасувати і ухвалити нові, яким заяву задовольнити.

03 квітня 2023 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду подане доповнення до касаційної скарги ОСОБА_1 щодо підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржені судові рішення є очевидно незаконними та протиправними, у зв`язку з чим підлягають скасуванню. Вказує на те, що відповідно до статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи, у справах можуть брати участь органи та особи, яким за законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. А тому відповідно до зазначеної норми, звертаючись до суду із вказаною заявою, він діє в інтересах всіх членів родини, права яких є очевидно порушеними, крім того матеріали справи містять доручення ОСОБА_2 на його ім`я.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

У статті 149 ЦПК України передбачено, що суд може вжити передбачені статтею 150 ЦПК України заходи забезпечення позову лише за заявою учасника справи.

За змістом частини першої статті 151ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі та підписується заявником.

Згідно частин першої, третьої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким за законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

Відповідно до статей 52, 53 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

У статті 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Законні представники захищають у суді права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб (стаття 59 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 182ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (частини друга, четверта статті 183 ЦПК України).

Суди встановили, що заявник ОСОБА_1 не є учасником справи або представником у справі, тому зробили обґрунтований висновок, що подана ним заява про забезпечення позову підлягає поверненню.

ОСОБА_1 вказує, що матеріали справи містять доручення ОСОБА_2 на його ім`я, проте до касаційної скарги не додано довіреність чи інші документи, що підтверджують його повноваження.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидними, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2021 року про повернення заяви та постанову Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року в частині перегляду зазначеної ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2021 року у справі № 638/6060/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат