КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1284/2023
справа №752/1077/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Нежури В.А., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката Перевозчикова Дмитра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Чередніченко Н.П.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційний союз "Либідь", третя особа Акціонерне товариство "Страхова компанія "Інго" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я,-

встановив:

У січні 2021 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

Позовні вимоги мотивує тим, що 24 січня 2019 року приблизно о 12 год. 35 хв., підходячи до головного входу приміщення ТРЦ "Ocean Plaza", що знаходиться за адресою: вул. Антоновича, буд. 176, м. Київ, 03150, ступила на поріг ТРЦ, який містив вибоїни та щілини, зачепилася за ці вибоїни та щілини, внаслідок чого отримала два переломи ноги зі зміщенням.

Вказує, що жодних попереджень про пошкоджену підлогу та її невідповідність нормам Правил охорони праці для об`єктів роздрібної торгівлі, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці від 08 травня 1996 року №79, взагалі не було ані перед входом, ані при виході до ТРЦ. Тим самим адміністрація та службові особи ТРЦ проігнорували практично усі заходи безпеки, що спрямовані на зручність та безпечність перебування в зазначеному ТРЦ.

Уважає, що шкода здоров`ю завдана внаслідок невиконання з боку посадових осіб ТРЦ Правил охорони праці для об`єктів роздрібної торгівлі, а тому обов`язок про відшкодування матеріальної та моральної шкода покладається на відповідача.

Вказує, що зазнала моральної шкоди у зв`язку із каліцтвом, розмір якої оцінює у 300000,00 грн.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з відповідача вартість першої операції із встановлення металевої пластини та тимчасової втрати працездатності у розмірі 160000,00 грн, вартість другої операції із видалення металевої пластини та тимчасової втрати працездатності у розмірі 95000,00 грн, витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн, моральну шкоду у розмірі 300000,00 грн.

Голосіївський районний суд міста Києва рішенням від 10 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Перевозчиковим Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

Вказує, що не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності причинно-наслідкового зв`язку між отриманою позивачкою травмою і діями відповідача.

Зазначає, що суд посилається на Порядок розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру. Уважає, що суд дійшов хибного висновку, що у цій справі комісія була сформована відповідно до даного Порядку, оскільки відповідач сам сформував комісію та висновок такої комісії не є об`єктивним та неупередженим. Вказує, що відповідно до Порядку районна держадміністрація протягом доби з часу надходження від лікувально-профілактичного закладу повідомлення про нещасний випадок приймає рішення щодо утворення комісії з розслідування нещасного випадку у складі не менш як трьох осіб. Проте комісія була скликана та сформована відповідачем, а не районною держадміністрацією.

Зазначає, що у висновку комісії вказується, що причиною нещасного випадку стала особиста необережність потерпілої, проте вказане спростовується даними відеозапису.

Вказує, що під час дослідження та оцінки доказів адвокат позивачки наполягав переглянути відеозапис із камери відеоспостереження з метою прокоментувати момент падіння, але суд першої інстанції відмовив з підстав відсутності технічного обладнання для перегляду відеозапису і тому фактично позбавив адвоката позивачки прокоментувати, обґрунтувати та пояснити момент падіння позивачки, обставини за яких вона впала, дії третіх осіб, місце та кут знаходження таблички "Обережно слизько". Таким чином, суд всебічно не з`ясував та не дослідив докази.

Вказує, що посилання суду на закрите кримінальне провадження в якості підстави для відмови у задоволенні позову є хибним, оскільки закриття провадження у кримінальному провадженні за відсутності його складу не свідчить, що позивачка проявила необережність.

Вказує, що моральна шкода полягає у фізичному болю під час перелому ноги, почутого звуку перелому кісток, який позивач періодично пригадує, перебування на операційному столі, перенесенні операції під загальним наркозом із встановленням металевої пластини із шістьма шурупами угвинченими у гомілкову кістку позивачки.

Позивачка втратила на декілька місяців спроможність взагалі ходити, а після довготривалий час шкутильгала та відчувала постійний сильний біль у правій кінцівці. У позивачки з`явилася атрофія м`язів ноги та постійні набряки, які вона відчуває і на даний час.

Після операції позивачка відчувала досить довгий період часу головний біль та порушення тиску головного мозку. Внаслідок перелому позивачка втратила працездатність на 4 місяці, відчувала постійний страх та стрес щодо свого здоров`я.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року скасувати.

02 листопада 2022 року на адресу Київського апеляційного суду від адвоката Шабрат В.І., який діє в інтересах ТОВ "Інвестиційний союз "Либідь", надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Вказує, що рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року прийнято з дотриманням всіх вимог та норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що позивачкою після отримання відзиву на позовну заяву подано нові докази, що, на думку відповідача, не відносяться до обставин справи.

Зазначає, що позивачкою не підтверджений факт, що період її непрацездатності тривав 4 місяці, оскільки лікарняного позивачкою до суду не надано, а також документів, що позивачка працює фотографом.

Щодо судових витрат вказує, що позивачкою не було подано до суду попередній розрахунок суми судових витрат, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Звертає увагу, що умовами застосування відшкодування моральної шкоди є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою і вина заподіювача. Відсутність хоча б одного з елементів виключає цивільно-правову відповідальність.

Суд зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат нематеріального характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Інформація та/або докази, що містили б обґрунтування факту завдання моральної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок такої шкоди з діями (бездіяльністю) відповідача, суми такого відшкодування в позові та додатках до нього позивачкою не надано.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції залишити рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні адвокат Перевозчиков Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд її задовольнити.

Представник відповідача ТОВ "Інвестиційний союз "Либідь" - Шарбат В.І. проти доводів апеляційної заперечував, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Представник 3-ї особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що доказів на спростування висновків комісії стороною позивачки суду надано не було, як і не було надано доказів на підтвердження наявності в діях адміністрації та/або працівників ТРЦ «Оушен Плаза» ознак кримінальних правопорушень, які б перебували в причинно-наслідковому зв`язку із завданою позивачу шкодою. Також суд вказав, що в ході розгляду справи позивачкою не доведено достатніми доказами умови та підстави покладення цивільної відповідальності на відповідача, а саме: протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між цими діями та спричиненою шкодою, чим не було виконано вимоги статті 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Установлено, що 24 січня 2019 року до ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , був здійснений виїзд бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, яка о 12 год. 51 хв. прибула на місце виклику. Вказана обставина установлена на підставі даних, що містяться у відповіді №364/Б від 11 лютого 2019 року, наданої Центром екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва на адвокатський запит (том 1 а.с.10).

З даних довідки Київської міської клінічної лікарні № 12 від 07 лютого 2019 року № 1223 установлено, що в період із 24 січня 2019 року по 07 лютого 2019 року ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні та їй установлено діагноз: закритий перелом правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, малогомілкової кістки із незначним зміщенням уламків (том 1 а.с.13).

З даних Акту про нещасний випадок невиробничого характеру б/н від 29 березня 2019 року, складеного комісією у складі головного інженера ТОВ "ІС "Либідь" Коваль В.І., керівника управління СБ ТОВ "Київ молл менеджмент" Марковським С.В., начальника охорони ТОВ "Форт нова" Ковальчуком С.В., менеджера з адмін.діяльності ТОВ "Чистий Світ Фасаліком" Ткач А.Л. , затвердженого 29 березня 2019 року генеральним директором ТОВ «Інвестиційний союз «Либідь», установлено, що причиною нещасного випадку, який мав місце 24 січня 2019 року, стала особиста необережність потерпілої ОСОБА_1 , порушень діючих нормативно-правових актів не виявлено (том 1 а.с.40).

04 лютого 2019 року адвокат Сердюк В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до ТОВ "Інвестиційний союз "Либідь" з вимогою про відшкодування шкоди, завданої злочином. Вказана вимога отримана відповідачем 06 лютого 2019 року (а.с.79-83).

З даних постанови про закриття кримінального провадження від 18 червня 2019 року установлено, що 18 червня 2019 року слідчим СВ Голосіївського УП було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000666 на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, тобто у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 КК України (п`ятий абзац мотивувальної частини постанови) (том 1 а.с.122-123).

Частиною 1 статті 1195 ЦК України унормовано, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до статті 4 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №270 від 22 березня 2001 року, факт ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку встановлює і засвідчує лікувально-профілактичний заклад. Документом, який підтверджує ушкодження здоров`я особи, є листок непрацездатності чи довідка лікувально-профілактичного закладу.

Статтею 6 Порядку визначено, що лікувально-профілактичні заклади, до яких звернулися або були доставлені потерпілі внаслідок нещасних випадків, протягом доби надсилають письмове повідомлення за встановленою формою (додаток 1): про кожний нещасний випадок - до районної держадміністрації (виконавчого органу міської, районної у місті ради); про кожний нещасний випадок, що стався внаслідок споживання (користування) нехарчової продукції - до органу державного ринкового нагляду у відповідній сфері відповідальності; про нещасний випадок із смертельним наслідком, пов`язаний із заподіянням тілесних ушкоджень іншою особою, а також нещасний випадок, що стався внаслідок контакту із зброєю, боєприпасами та вибуховими матеріалами або під час дорожньо-транспортної пригоди, - прокурору та органу досудового розслідування.

Лікувально-профілактичні заклади, до яких звернулися або були доставлені потерпілі, ведуть реєстрацію нещасних випадків в окремому журналі за встановленою формою.

Відповідно до статті 7 вказаного Порядку розслідування нещасних випадків проводиться з метою визначення їх обставин та причин. На підставі результатів розслідування розробляються заходи щодо запобігання подібним випадкам, а також щодо вирішення питань соціального захисту потерпілих.

Технічне розслідування - встановлення технічних і організаційних причин виникнення аварії та розроблення заходів щодо запобігання таким аваріям.

У процесі розслідування беруться до уваги листок непрацездатності чи довідка лікувально-профілактичного закладу, а також пояснення потерпілого та свідчення очевидців, а у разі потреби - керівника органу (організації), на території чи об`єкті якого стався нещасний випадок.

Згідно статей 9-10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру районна держадміністрація (виконавчий орган міської, районної у місті ради) протягом доби з часу надходження від лікувально-профілактичного закладу повідомлення про нещасний випадок (за винятком нещасних випадків із смертельним наслідком) приймає рішення щодо утворення комісії з розслідування нещасного випадку у складі не менш як трьох осіб.

До роботи комісії з розслідування нещасного випадку можуть залучатися представники районної держадміністрації (виконавчого органу міської, районної у місті ради), Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, організації, де працюють або навчаються потерпілі, організації, на території чи об`єкті якої стався нещасний випадок, а також представники органів охорони здоров`я, освіти, захисту прав споживачів, експерти страхової компанії (якщо потерпілий був застрахований).

До розслідування нещасних випадків, які сталися під час прямування на роботу чи з роботи, залучаються представники відповідного профспілкового органу або уповноважені трудового колективу, якщо потерпілий не є членом профспілки.

У разі звернення потерпілого або особи, яка представляє його інтереси (якщо не надходило повідомлення від лікувально-профілактичного закладу про нещасний випадок), районна держадміністрація (виконавчий орган міської, районної у місті ради) приймає рішення щодо необхідності проведення розслідування і визначення організації, яка повинна проводити розслідування, та направляє її керівнику копію рішення.

Керівник організації протягом доби з часу надходження рішення про уповноваження її на проведення розслідування призначає комісію у складі не менше трьох осіб.

З матеріалів справи убачається, що 14 березня 2019 року заступником голови Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації на адресу керівника ТОВ "Інвестиційний союз "Либідь" направлено лист з пропозицією створити комісію з розслідування нещасного випадку, який мав місце 24 січня 2019 року із гр. ОСОБА_1 , та скласти акт за формою НТ ( невиробничий травматизм) (том 1 а.с. 39).

З даних Акту про нещасний випадок невиробничого характеру б/н від 29 березня 2019 року, складеного комісією у складі головного інженера ТОВ "ІС "Либідь" Коваль В.І., керівника управління СБ ТОВ "Київ молл менеджмент" Марковським С.В., начальника охорони ТОВ "Форт нова" Ковальчуком С.В., менеджера з адмін.діяльності ТОВ "Чистий Світ Фасаліком" Ткач А.Л. , затвердженого 29 березня 2019 року генеральним директором ТОВ «Інвестиційний союз «Либідь», установлено, що причиною нещасного випадку, який мав місце 24 січня 2019 року, стала особиста необережність потерпілої ОСОБА_1 , порушень діючих нормативно-правових актів не виявлено (том 1 а.с.40).

Отже апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги в тій частині, що Акт про нещасний випадок складено з порушенням установленого порядку.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту пошкодження підлоги та її невідповідність нормам Правил охорони праці для об`єктів роздрібної торгівлі, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці від 08 травня 1996 року №79.

Судом апеляційної інстанції в судовому засіданні досліджено відеозапис з камер спостереження, на якому зафіксовано обставини нещасного випадку. На відеозапису відсутні дані щодо наявності таких пошкоджень покриття, як вибоїни та щілини. Окрім того, на відеозапису зафіксовано, що покриття перед входом у торгівельний центр очищено від льоду та снігу, а також перед входом розташовано яскраво-жовту попереджувальну табличку "Обережно слизько".

На підставі частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності до загальних принципів відшкодування шкоди на позивача покладається обов`язок довести факт завдання йому, діями чи бездіяльністю відповідача, майнової шкоди та її розмір, а на відповідача, в разі його не згоди, покладається обов`язок довести, що шкоду завдано не з його вини.

За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Така правова позиція узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 264/508/19.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у цій справі не доведено належними та допустимими доказами факту завдання позивачці шкоди внаслідок вчинення дій чи бездіяльності саме з боку відповідача, проте відповідачем доведено, що шкоду позивачка зазнала внаслідок особистої необережності, що підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновок суду першої інстанції не спростовують, посилань на докази, які б спростовували такий висновок суду, апеляційна скарга не містить.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 263, 264, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Перевозчикова Дмитра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач (підпис) Н.В. Поліщук

Судді (підпис) В.А. Нежура

(підпис) В.В. Соколова