Справа № 185/9328/22
Провадження № 2-п/185/34/23
У Х В А Л А

30 червня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Єгоричевої К.Ю., представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за заявою адвоката Пілігріма Петра Олександровича, який діє від імені ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна,

встановив:

У червні 2023 року до суду надійшла вказана заява про про перегляд заочного рішення.

Заява мотивована тим, що 02 травня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області ухвалив заочне рішення у цивільній справі №185/9328/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна. Проте заявниця, як відповідачка у даній справі, про ухвалене відносно неї заочне рішення дізналася лише 05 червня 2023 року від свого адвоката. Вказала, що не погоджується з оцінкою майна подружжя, що підлягало поділу між сторонам, а також посилається на те, що позивачем по справі не було зазначено про наявність у подружжя ще й іншого спільного майна, квартири, яка теж підлягає поділу між сторонами. Вважає, що судом стрімко ухвалено заочне рішення по справі, у зв`язку з чим відповідачка по справі не мала можливості подати вчасно відзив на позов та зустрічну позовну заяву.

Ухвалою суду від 19 червня 2023 року заява прийнята судом та призначена до розгляду.

У судове засідання з`явилися представники сторін, представник заявниці брав участь у справі у режимі відеоконференцзв`язку. У судовому засіданні заявлені вимоги останній підтримав, просив суд скасувати вказане заочне рішення по справі.

Представник позивача заперечував проти задоволення заяви.

Заслухавши представників сторін по справі, розглянувши вказану заяву про перегляд заочного рішення та додані до неї матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1,2,4 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалою суду від 17 листопада 2022 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна було відкрито та призначено її до розгляду.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02 травня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області ухвалив заочне рішення у цивільній справі №185/9328/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, яким задовольнив останній, визнав за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на автомобіль марки "BMW" модель 520d, 2008 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію частки у праві спільної сумісної власності на марки "BMW" модель 520d, 2008 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 у розмірі 204878,50 грн та судові витрати у розмірі 7047,00 грн.

Згідно змісту позовної заяви, адреса проживання позивачки вказана як: " АДРЕСА_1 ".

Судом на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України було зроблено запит щодо доступу до персональних даних відносно ОСОБА_1 (а.с.15).

Згідно інформації на запити Вербківської сільської ради, ОСОБА_1 , дійсно, зареєстрована за вказаною вище адресою (а.с.16,17)

Так, згідно конверту з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 на вказану адресу надсилався конверт із судовою повісткою про виклик до суду на 11 січня 2023 року, ухвалою суду про відкриття провадження по справі та копією позовної заяви (а.с.21).

Згідно підпису працівника поштового зв`язку, вказане поштове відправлення не вручено з причини: інші причини (а.с.21).

Згідно протоколу судового засідання від 11 січня 2023 року, у судове засідання з`явився лише представник позивача, ОСОБА_3 , у зв`язку із неявкою сторони відповідача у судовому засіданні було оголошено перерву на 02.02.2023 року о 10:00 год (а.с.46).

Відповідно роздруківці трекінгу з сайту "Укрпошта", встановлено, що конверт з повісткою про виклик до суду ОСОБА_1 на 02.02.2023 року станом на 28.01.2023 року прямував до точки видачі у с. В`язівок. Конверт із судовою повісткою про виклик до суду ОСОБА_1 на 02.02.2023 року повернувся до суду, що підтверджується останнім у матеріалах справи (а.с.56,57,61).

Згідно протоколу судового засідання від 02 лютого 2023 року, у судове засідання знову з`явився лише представник позивача, ОСОБА_3 , у зв`язку із неявкою сторони відповідача у судовому засіданні було оголошено перерву на 28.02.2023 року о 09:45 год.

Відповідно роздруківці трекінгу з сайту "Укрпошта", встановлено, що конверт з повісткою про виклик до суду ОСОБА_1 на 28.02.2023 року станом на 28.02.2023 року вручений особисто. Зазначене підтверджується також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення під особистий підпис отримувача (а.с.62,63,66).

Із заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що позивач отримала позовну заяву з додатками.

В судовому засіданні представник відповідачки суду пояснив, що відповідачка отримала позовну заяву з додатками своєчасно, тобто до судового засідання в якому було розглянуто справу по суті.

Відповідно довідці суду від 28 лютого 2023 року, у судове засідання сторони не з`явилися, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 22 березня 2023 року о 10:00 год. При цьому від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення (а.с.64,67).

У свою чергу 21 березня 2023 року на електронну адресу суду "" з невідомої електронної адреси " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (від особи на ім`я "ОСОБА_4") надійшла фотокопія заяви начебто від відповідачки по справі про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю її звернення за правовою допомогою. Вказана заява не була скріплена електронним підписом останньої чи її представника, що підтверджується відповідною відміткою суду, у зв`язку з чим неможливо було підтвердити, що саме відповідачка по справі направила вказану заяву до суду, про що було роз`яснено суддею по справі в електронному листі від 22 березня 2023 року (а.с.68-70).

Суд також звертає увагу й на те, що зазначена заява не містить адреси відповідачки.

Згідно довідки суду від 22 березня 2023 року, у судове засідання сторони не з`явилися, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 02 травня 2023 року о 10:00 год.

При цьому відповідно рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідачка по справі отримала повістки про виклики до суду на 22 березня 2023 року та на 02 травня 2023 року особисто під підпис (а.с.75,76).

Згідно довідки суду від 02 травня 2023 року у судове засідання сторони не з`явилися (а.с.95).

Відповідно до ст. 128 ЦПК України Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку.

Отже, беручи до уваги викладені в заяві ОСОБА_1 доводи, на які вона посилається як на підстави для перегляду заочного рішення, суд приходить до висновку щодо їх необґрунтованості та безпідставності, оскільки заявниця, як відповідач по справі, була повідомлена про дату, час та місце її розгляду належним чином та своєчасно у відповідності до вимог ЦПК України.

Проте, відповідачка не надала суду а ні відзиву, а ні заперечень чи будь-яких заяв щодо розгляду даної справи.

Представником позивача до звіту про оцінку транспортного засобу було додано докази направлення відповідачу. Проте, відповідачка не скористалась своїм правом подати заперечення щодо цього письмового доказу.

Окрім цього, як встановлено судом у ході судового засідання, позивачка отримувала копію позовної заяви по справі, що підтрвердив і її представник. Вказане підтверджується протоколом судового засідання від 30 червня 2023 року.

При цьому представник заявниці також вказав, що остання не проживала за адресою реєстрації, а копію позовної заяви їй переслали поштою сусіди по будинку на нову адресу.

Так, відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Отже, оскільки відповідачка по справі була ознайомлена зі змістом позовної заяви до неї, вона усвідомлювала й те, що у суді розглядається така справа. Проте, відповідачка не звернулась до суду з заявою про зміну адреси її проживання чи листування.

При цьому посилання представника останньої на факт непроживання відповідачки за зареєстрованим місцем проживання останньої не може слугувати підставою для скасування заочного рішення по справі, оскільки остання мала б повідомити суд про зміну свого місця мешкання із зазначенням актуальної адреси, а доводи представника відповідача щодо цього не підтверджується жодними належними та допустими доказами. Так, на питання суду щодо підтверження факту проживання відповідачки за іншою адресою представником відповідача суду не було надано жодного доказу цього.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, до суду жодних заяв із вказаною інформацією до суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає, що відповідачка була належним чином повідомлена про всі судові засідання по справі.

Також суд не погоджується із доводом заявниці про те, що вказане заочне рішення по справі було ухвалено судом досить стрімко.

Так, виходячи із досліджених раніше матеріалів по справі, вбачається, що суд неодноразово відкладав розгляд справи по суті, а саме з 21 січня 2023 року по 02 травня 2023 року, що сумарно становить майже чотири місяці та було проведено судові засідання: 11.01.2023, 02.02.2023, 28.02.2023, 22.03.2023, 02.05.2023.

Згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції кожен має право, зокрема, на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Як неодноразово зазначав ЄСПЛ у його рішеннях, саме до компетенції національних судів належить організувати судовий розгляд так, щоб він був швидким та ефективним (див. mutatis mutandis від 18 червня 2009 року у справі «Пилипей проти України» (Pilipey v. Ukraine, заява № 9025/03, § 31), рішення від 11 грудня 2008 року у справі «Лошенко проти України» (Loshenko v. Ukraine, заява № 11447/04, § 28), від 21 грудня 2006 року у справі «Мороз та інші проти України» (Moroz and Others v. Ukraine, заява № 36545/02, § 60) й інші).

Отже, суд, з огляду на викладене вище, не може погодитися з доводами заявниці про стрімке ухвалення рішення по суті даної справи.

Також заявниця посилалася ще й на те, що позивачем по справі не було зазначено про наявність у подружжя ще й іншого спільного майна, квартири, яка теж підлягає поділу між сторонами.

Проте, отримавши позовну заяву з додатками відповідачка не скористалась своїм правом подати зустрічний позов або відзив на позов. Посилання представника відповідача на те, що відповідачка мала бажання подати зустрічний позов носять ймовірний характер. Відповідно до ст. 81 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Сам факт можливої наявності у сторін іншого спільного майна не може вплинути на зміст рішення суду, оскільки може бути предметом іншого позову та справи. Звернення позивача з позовом щодо поділу лише автомобіля не виключає права сторін звернутись до суду з позовами про поділ іншого спільного сумісного майна.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України суд скасовує заочне рішення за одночасної наявності двох складових: 1. судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; та 2. докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, сам факт надання суду копії звіту про оцінку майна, де зазначена інша вартість майна, не може бути єдиною підставою для скасування заочного рішення.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідачка була повідомлена про судові засідання належним чином, нею було отримано позов з додатками, вона не з`явилась в судові засідання без поважних причин та не повідомила про причини неявки, не подала відзив, суд вважає за необхідне залишити заяву без задоволення, оскільки відсутні підстави для скасування заочного рішення.

Керуючись ст.260, 280-289 ЦПК України, суд

постановив:

Залишити без задоволення заяву адвоката Пілігріма Петра Олександровича, який діє від імені ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 30 червня 2023 року.

Суддя М. М. Перекопський