Справа № 199/9247/22
(2/199/762/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

11.04.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 05 лютого 2021 року між сторонами було укладено кредитний договір №010/3170/82/998763 за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в поточному розмірі 10000 гривень (максимальний ліміт 500000 гривень) строком на 48 місяців, зобов`язавшись його повернути щомісячними платежами зі сплатою 48% річних за користування кредитом. Оскільки відповідача свої договірні зобов`язання зі своєчасного повернення кредиту не виконувала належним чином, позивачем було направлено відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту, яка залишилась без виконання. За таких обставин позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача кредитну заборгованість, розмір якої станом на 31 серпня 2022 року становить 78250,89 гривень, з яких: 58631,07 гривень заборгованість за тілом кредиту, 19619,82 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. Також позивач просив суд покласти на відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання сторони не з`явились, свої представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляду справи за його відсутності та підтримання позовних вимог, заперечення проти заочного розгляду справи не висловлено. Відповідач правом на подання відзиву не скористалась, її представник з матеріалами справи знайомився, подавав заяву про відкладення одного із судових засідань по справі, однак в останні два судові засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв/клопотань про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи не подавав.

За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України провести судове засідання за відсутності сторін та здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 05 лютого 2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», як кредитодавцем, правонаступником якого є позивач, та відповідачем, як позичальником, було укладено кредитний договір у вигляді підписаних сторонами договору Заяви про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» №010/3170/82/998763 (тип Кредиту кредитування рахунку) від 05 лютого 2021 року та заяви №CMDPI-1378669 про акцепт Публічної пропозиції/Угода від 05 лютого 2021 року (далі кредитний договір №010/3170/82/998763 від 05 лютого 2021 року). За умовами кредитного договору позичальник отримала кредит у вигляді встановлення поточного ліміту в розмірі 10000 гривень (максимальний розмір ліміту 500000 гривень) строком на 48 місяців, зобов`язавшись повернути кредит у вказаний строк щомісячними платежами (в розмірі 5% заборгованості 1322,67 гривень) зі сплатою 48% річних за користування кредитом. Викладені обставини підтверджуються копіями вказаних заяв, випискою по рахунку, копією розписки про отримання картки.

Із матеріалів цивільної справи судом встановлено, що на відміну від кредитодавця позичальник належним чином свої договірні зобов`язання не виконувала, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за кредитним договором №010/3170/82/998763 від 05 лютого 2021 року, яку позивач, користуючись правом вимоги дострокового повернення кредиту, своєю письмовою вимогою від 06 вересня 2022 року просив відповідача погасити в досудовому порядку, здійснивши дострокове повернення кредиту у тридцятиденний строк з моменту отримання цієї вимоги. Однак відповідач таке погашення не здійснила, внаслідок чого у неї перед позивачем утворилась заборгованість, загальний розмір якої станом на 31 серпня 2022 року склав 78250,89 гривень, з яких: 58631,07 гривень заборгованість за тілом кредиту, 19619,82 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. Викладене підтверджується розрахунком заборгованості, копією вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, копією поштової документації.

Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України.

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054, 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ст.207 ЦК України).

Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зокрема у визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів. Аналогічне положення містить ст.16 Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитним договором №010/3170/82/998763 від 05 лютого 2021 року, приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт укладення між належними сторонами даного кредитного договору із дотриманням вимог законодавства щодо його змісту та форми, а також встановлено невиконання відповідачем, на відміну від кредитодавця, своїх зобов`язань за даним кредитним договором, що зумовило виникнення у відповідача заборгованості за кредитом, а у позивача права вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту із кореспондуючим цьому праву обов`язком відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись нормами ст.ст.133, 141 ЦПК України, враховуючи види судових витрат по справі та результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2481 гривень.

Разом з цим, необґрунтованою та безпідставною є заява сторони позивача про повернення помилково сплаченого судового збору, оскільки викладені в цій заяві обставини, а саме факт неподання даного позову до відповідача, не підтверджені та спростовуються самим існування даної цивільної справи та її підтримання представником позивача неодноразово у своїх заяв про розгляд справи за його відсутності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.8, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст.6, 11, 15, 16, 207, 525, 526, 530, 610-612, 625, 627, 629, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 95, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (; адреса місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9) заборгованість за кредитним договором №010/3170/82/998763 від 05 лютого 2021 року станом на 31 серпня 2022 року в загальному розмірі 78250,89 гривень, з яких: 58631,07 гривень заборгованість за тілом кредиту, 19619,82 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом.

У рахунок відшкодування судових витрат по справі стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (; адреса місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9) судовий збір в розмірі 2481 гривні.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко