Справа № 454/2064/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокаль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокальської міської ради про визнання права власності на гараж-,

в с т а н о в и в:

В суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Сокальської міської ради про визнання права власності на гараж, а саме просить визнати за ним право власності на гараж № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 22,3 м.кв.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ним був виготовлений проект відведення земельної ділянки для обслуговування гаража на території АДРЕСА_1 , загальною площею 22,3 м.кв.

Даний гараж був побудований позивачем на підставі рішення Сокальської міської ради про надання земельної ділянки у власність для будівництва гаражу.

Сокальська міська рада рішенням надала йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність.

Позивачем було втрачено первинне рішення по надання земельної ділянки у власність для будівництва гаражу, позивач звертався до Сокальського архівного відділу з заявою на отримання копії цього рішення, але у документах таке рішення відсутнє.

У зв`язку з відсутністю рішення про надання земельної ділянки він не може затвердити проект відведення земельної ділянки для обслуговування гаража на території АДРЕСА_1 , загальною площею 22,3 м.кв.

Сокальської міської ради та виготовити державний акт на право власності на землю для подальшого оформлення права власності на гараж.

Відповідно до виготовленого ним технічного паспорту на гараж Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» гараж не є самочинним та має загальну площу 22,3 м.кв.

Заходи досудового врегулювання суперечки між сторонами вживалося, відповідач добровільно розділити майно не погоджується.

Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви позивачем не вживалися;

позивачем іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав не подавалося.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надіслав клопотання про судовий розгляд без участі представника.

При ухваленні рішення суд керується наступним.

Відповідно до ч.3 ст. 12та ч.1 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 89 ЦПК Українипередбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності достатті 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є визнання права власності.

Відповідно до ч.1 ст. 316, ч.1 ст.319ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу вимог ст.328ЦК України правовласності набуваєтьсяна підставах,що незаборонені законом,зокрема ізправочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦКУкраїни право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Окрім цього, як передбачено ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 12постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №3 «Про практику застосування судами статі 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва), у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальними правилами особа, яка здійснила, або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього. Разом із цим, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно, а тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Вирішуючи справу за позовом власника ( користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки, чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації, чи є законною відмова у такому прийнятті, чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Отже, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи те, що позивач здійснив будівництво гаражу на земельній ділянці, яка належить йому на праві власності, а також те, що гараж відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації, санітарним та пожежним нормам і правилам, не порушує прав та інтересів інших осіб, Сокальська міська рада не оспорює та не порушує прав позивача на вказаний гараж, суд приходить до висновку, що вимоги за даним позовом є підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 328, 376 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , право власності на гараж № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 22,3 м.кв.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: О. А. Веремчук