Провадження № 2/127/3875/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в грудні 2022 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Позов мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є спільним сином, народженим у шлюбі між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Сімейне життя у батьків не склалось, останні розлучились 05.05.2015 року.

Позивач зазначає, що на даний час він є студентом 3 курсу денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Технологічно промисловий фаховий коледж Вінницького аграрного університету» по спеціальності «право», денної форми навчання.

Позивач ОСОБА_1 проживає з матір`ю ОСОБА_3 та повністю знаходиться на її матеріальному забезпеченні.

Відповідач працює в ТОВ «Юзефо Миколаївській біогазовій компанії».

У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача аліменти на користь ОСОБА_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 23.12.2022 року і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив в задоволенні позову, надавши суду відзив на позов, який мотивований тим, що він визнає позов частково та вважає, що має змогу утримувати повнолітнього сина на період його навчання у розмірі 1/8 частини всіх його видів заробітку.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином відповідача ОСОБА_2 , відповідний актовий запис № 03, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 05.01.2005 року.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.05.2015 року (цивільна справа № 133/964/15-ц) шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27.09.2003 року відділом РАГС Козятинського РУЮ Вінницької області, за актовим записом № 173 розірвано. Неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати біля матері.

Відповідно до довідки від 16.11.2022 року № 1348 ОСОБА_1 дійсно навчається на денному відділенні Відокремленого структурного підрозділу «Технологічно промисловий фаховий коледж Вінницького аграрного університету» по спеціальності 081 «право», навчається з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року за контрактною формою навчання.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 24.11.2022 року інформація про доходи ОСОБА_1 з 1 кварталу 2021 року по 3 квартал 2022 року відсутня.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідача є батьки похилого віку, які потребують догляд, що підтверджується виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, довідкою до акта огляду медико соціальною експертною комісією, пенсійними посвідченнями.

Згідно довідки про доходи від 17.02.2023 року № 187 ОСОБА_2 працює у ТОВ «Юзефо Миколаївська біогазова компанія». Загальна сума виплаченої заробітної плати з січня 2022 року по грудень 2022 року становить 120418,81 грн.

Відповідач ОСОБА_2 01.10.2016 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , відповідний актовий запис № 124, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 10.10.2016 року.

У відповідача ОСОБА_2 від іншого шлюбу є син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідний актовий запис № 72, що підтверджується копією свідоцтва по народження, серії НОМЕР_2 від 21.03.2017 року та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідний актовий запис № 136, що підтверджується копією свідоцтва по народження, серії НОМЕР_3 від 25.06.2019 року.

Наявність повнолітніх дочки та сина не звільняє відповідача від обов`язку надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання, та потребує такої допомоги.

Обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_2 продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дочку, дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання до досягнення нею 23-річного віку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

При визначенні суми, яку потребує син відповідача на період навчання суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення, також те що у відповідача на утриманні перебувають діти від іншого шлюбу та батьки, які потребують догляду. Також суд враховує розмір ймовірної вартості витрат на навчання, оплату переїзду до місця навчання та у зворотному напрямку; на засоби індивідуальної гігієни, на харчування та на одяг дитини, ту обставину, що дочка відповідача, як повнолітня особа повинна і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення та визначає їх у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу).

Судом визначено саме такий розмір, а не як просив позивач 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Також враховано рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, який закріплено в ст. 141 Сімейного кодексу України, отже розмір витрат на дитину має бути однаковим і для мами, і для батька.

Таким чином, приймаючи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення, та можливість надання повнолітній дитині утримання стягувачем аліментів, а також з урахуванням рівня життя сьогодення, мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення дитиною навчання, є дещо завищеним, та, з урахуванням принципу рівності батьків, таким, що виходить за межі реальних щомісячних потреб дитини, а тому вбачається, що розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідає вимогам закону та може забезпечувати частину потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також не призведе до критичного погіршення забезпеченості відповідача, саме такий розмір аліментів є обґрунтованим, достатнім та відповідним щомісячним розміром аліментів, які належить стягнути з відповідача на утримання його повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом 23.12.2022 року, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 23.12.2022 року до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 195, 199, 200 СК України, ст.ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 23.12.2022 року і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя