Справа №752/1019/23
Провадження №2/752/3591/23
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

03 квітня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Семененко-Конончук В.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Кондратюк Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго», третя особа Голосіївський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна та скасування запису в реєстрі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго», третя особа Голосіївський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна та скасування запису в реєстрі.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що під час оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом - квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_2 , стало відомо, що на спадкове майно накладено арешт.

Арешт на квартиру був накладений у виконавчому провадженні, стягувачем у якому є ТОВ «АСК «Інго Україна».

Просила:

Зняти арешт з невизначеного майна, всього нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження №8575460 від 24.03.2009);

Скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна запис від 24.03.2009 за №8575460.

23.01.2023 судом постановлено ухвалу про залишення позову без руху.

08.02.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

07.03.2023 відповідач Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не визнає, оскільки є неналежним відповідачем у цій справі.

Позивач ОСОБА_1 підтримала заявлений позов.

Відповідач Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» участі свого представника в судовому засіданні не забезпечив.

Представники Голосіївського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук О.М. та Кондратюк Д.П. просили відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.03.2009 було зареєстровано обтяження (арешт нерухомого майна) №8575460, власником якого є ОСОБА_2 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника у виконавчого провадженні від 24.03.2009.

22.03.2023 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 , про що державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори було винесено постанову від 23.03.2023 №978/02-31.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, позивач не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд враховує, що арешт накладено на майно ОСОБА_2 , який був боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, що свідчить про те, що суд помилково прийняв позов до розгляду та відкрив провадження.

Помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд повинен закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 255-256, 258, 260-261, 352-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго», третя особа Голосіївський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна та скасування запису в реєстрі.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений 10.04.2023.

Суддя Ж. І. Кордюкова