_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/2535/23
Провадження № 2/947/1293/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

за участю секретаря судового засідання - Тіщенка О.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд

ВСТАНОВИВ:

17.01.2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Троян О.С. звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , якою просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , інваліда 3-ї групи, яка є студенткою четвертого курсу денної форми навчання Одеського національного університету імені І.І. Мечнікова, факультету журналістики, у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подачі позову та до досягнення ОСОБА_3 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Також, просить допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2023 року вказану цивільну справу передано судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 02.02.2023 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Софійським С.Ю. було надано відзив на позов, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі./а.с.71/

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Троян О.С. було надано відповідь на відзив./а.с.131/

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Троян О.С. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду надали заяву, якою позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі та просили розглянути справу за їх відсутності./а.с.185/

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Софійський С.Ю. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через електронну пошту суду надіслали заяву, якою позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дитину визнали частково у розмірі 6000 грн. до закінчення навчання, в решті позовних вимог просили відмовити./а.с.188/

Відповідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 20.07.2002 року по 18.10.2021 року, що підтверджується рішенням Київського районного суду м.Одеси від 18.10.2021 року про розірвання шлюбу у цивільній справі № 947/26937/21. /а.с.36/

Від спільного шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси 19.02.2002 року, актовий запис № 244, серія НОМЕР_4 , в якому позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками повнолітньої дитини ОСОБА_3 . /а.с.11/.

ОСОБА_3 , є особою з інвалідністю з дитинства 3-ї групи, що підтверджується довідкою МСЕК про встановлення інвалідності № 167470 від 10.02.2021 року, з датою чергового огляду 10.02.2023 року./а.с.12/. Крім того, було надано довідку МСЕК про встановлення інвалідності № 453327 від 21.03.2023 року, причина інвалідності інвалідність з дитинства з ураженням опорно-рухового апарата, з датою чергового огляду 21.03.2024 року./а.с.186/

ОСОБА_3 має вроджену аномалію розвитку лівої нижньої кінцівки, вкорочення на 2 см, дисплазію правого кульшового суглобу, вальгусно-торсійну деформація ПВСК справа, стан після оперативного лікування, лівосторонній грудно-поперековий сколіоз 2 ступеня, кульгавість, хитка хода, неодноразово проходила лікування у травматологічних відділеннях лікарень м.Одеси, також хворіє бронхіальною астмою 2 ступеня, що підтверджується медичною документацією, зокрема медичними виписками із медичної картки хворого, оглядом сімейного лікаря та консультативним висновком спеціаліста./а.с.15-20/.

У 2015 році ОСОБА_3 перенесла операцію та з того часу потребує постійного лікування у травматологічному відділенні та реабілітації, а саме медикаментозного та санаторно-курортного лікування, спеціального взуття, що підтверджується індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 324/290 від 10.02.2021 року./а.с.21/

Окрім того, повнолітня дитина ОСОБА_3 , яка є студенткою факультета журналістики, потребує стоматологічного лікування, а саме встановлення брекет-системи, вартість однієї складає 12500 грн., загалом 25000 грн., та продовження систематичного лікування як особи з інвалідністю 3 групи./а.с.170/

З довідки Одеського національного університету імені І.І. Мечнікова за вих. №18-ВК-18/с від 13.01.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно є студенткою 4 -го курсу Одеського національного університету імені І.І. Мечнікова ІV рівня акредитації (рішення державної акредитаційної комісії від 22.06.2004 року, протокол № 51) за денною формою навчання, факультету журналістики, реклами та видавничої справи за спеціальністю «Журналістика» за державним замовленням з 01.09.2019 року по теперішній час. Наказом від 07.09.2019 року № 10-04 зарахована на 1 курс. Виданий студентський квіток серії НОМЕР_5 від 01.09.2019 року. Орієнтовний строк закінчення навчання 30.06.2023 року. / а.с. 14/

Крім того, представник позивача звертає увагу на продовження навчання ОСОБА_3 у магістратурі в Одеському національному університету імені І.І.Мечнікова, факультет журналістики, вартість контракту складає 49740 грн./а.с.166/

Представник позивача зазначає, що навчання на денній формі позбавляє ОСОБА_3 можливості працевлаштування та одержання певного доходу, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги.

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: потреба у зв`язку з навчанням у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Норми ст.ст. 199, 200 СК України вказують на те, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1ст.182 СК України).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_6 , у відзиві конкретизовано, що відповідач є військовослужбовцем Управління організації транспортного забезпечення штабу Командування Сил логістики ЗСУ, яке за своїм визначенням відноситься до тилових установ і не входить до складу діючих угруповань військ та не виконує бойові(спеціальні) завдання./а.с.25/

Відповідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів від 18.05.2023 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 отримає виплати військовослужбовцям в середньому розмірі з урахуванням утриманого податку 60000 грн. та соціальні виплати в розмірі 5000 грн., тобто приблизно має дохід в розмірі 65000 грн. щомісячно./а.с.178/

Крім того, відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 16.01.2023 року відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка 1,5 га у Черкаській області. Вказану земельну ділянку відповідач надає в оренду Фермерському господарству «Соловей В.В.» та ОСОБА_4 за договором оренди № 07/1-2 від 12.05.2021 року строком на 10 років. /а.с.22-23/.

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Відповідно до ст.762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Тобто, обов`язковою умовою договору оренди є отримання плати за надання в оренду майна.

Представником відповідача не надано суду доказів щодо підтвердження або спростування даного факту, або доказів щодо розміру орендної плати, оскільки це дохід відповідача, який теж повинен враховуватись при визначенні розміру аліментів та підтверджує спроможність відповідача сплачувати аліменти на повнолітню дитину у належному розмірі.

Таким чином, суд зазначає, що при визначенні витрат на навчання, суд повинен враховувати матеріальне становище платника аліментів та обставини, що мають істотне значення.

Також, судом було досліджено наступні докази: довідка про доходи від 22.03.2023 року позивача ОСОБА_1 , яка працює лікарем-терапевтом у санаторії «Одеса» Служби Безпеки України та її середньомісячна заробітна плата у період з 01.09.2022 року по 28.02.2023 року складає розмір - 19867,94 грн. та довідка Управління соціального захисту населення у Київському районі м.Одеси від 14.03.2023 року, з якої вбачається, що повнолітня дитина ОСОБА_3 отримує державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю з дитинства 3 групи в розмірі 2100 грн./а.с.42,45/

В матеріалах справи наявні платіжні квитанції, з яких вбачається, що відповідач ОСОБА_2 частково надавав матеріальну допомогу щодо підтримки повнолітньої дитини в середньому розмірі 4000-5000грн. Крім того, в процесі судового розгляду сторони вели перемовини щодо мирової угоди, однак не прийшли до взаємної згоди відносно розміру аліментів.

Представник відповідача посилався у відзиву на той факт, що ОСОБА_2 є ветераном війни, тому на нього та його дитину розповсюджується дія Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року, внаслідок даного Закону держава забезпечує його доньки державну цільову підтримку для здобуття професійної фахової освіти./а.с.138,162/

Представником позивача було зазначено, що дійсно ОСОБА_3 навчається за рахунок державного бюджету, однак не завдяки тому, що відповідач є ветераном війни, а тому що повнолітня дитина є особою з інвалідністю з дитинства з ураженням опорно-рухового апарата, що підтверджується довідкою МСЕК № 453327 від 21.03.2023 року. /а.с.138/

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України.

Відповідач є працездатною особою, отримує стабільний дохід, інших дітей не має, доказів не можливості сплати аліментів відповідачем суду не надано, повнолітня дитина ОСОБА_3 продовжує навчатися на денній формі, позбавлена можливості працевлаштуватись та забезпечувати себе самостійно, тому не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням, отже потребує майнової допомоги батьків, і батьки здатні її утримувати.

Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто, батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.

Суд зазначає, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям, та з урахуванням її стану здоров`я, та здійснення постійних реабілітуючих процедур, відповідач зобов`язаний утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, до досягнення нею двадцяти трьох років. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 , навчається на денному відділенні, а отже потребує матеріальної допомоги, приймаючи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої доньки; стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, матеріальне становище позивача, з урахуванням положень ст.ст. 199, 200 СК України, наявності часткового визнання позову з боку відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 17 січня 2023року і до досягнення ОСОБА_3 , 23 (двадцяти три) річного віку або закінчення навчання (в залежності від того, яка подія настане раніше).

Саме такий розмір аліментів на думку суду, є обґрунтованим та справедливим, оскільки враховує майнове становище сторін по справі та відповідає вимогам закону й інтересам повнолітньої дитини, а присуджена сума відповідає реальній можливості платника аліментів сплачувати їх, не порушуючи прав останнього, крім того період оплати аліментів обмежений двома роками до досягнення донькою 23 років.

Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 17.01.2023 року.

Позивачем у позові заявлено вимогу щодо негайного виконання рішення, що не суперечить ч.1 ст.430 ЦПК України, якою суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, тому вказана вимога підлягає задоволенню.

Згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Судові витрати по справі згідно ст.141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 180-182, 191, 192, 199, 200 СК України,ст.ст. 12,13,81, 211, 223, 258-259, 263-265, 273, 274-279, 354, 430ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 17.01.2023 року і до досягнення 23 річного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідного віку, за умови, що ОСОБА_3 буде продовжувати навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073 /одна тисяча сімдесят три / гривень 60 копійок.

Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.07.2023 року.

Суддя Гниличенко М. В.