Провадження № 2/761/4764/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року евченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі Журавель Я.С.,

за участю

представника позивача Бабія О.В.

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Третяк О.О.

свідка ОСОБА_3

свідка ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про відібрання дитини без позбалення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить відібрати малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_5 без позблення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дитини та стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.06.2022 під час проведення районного профілактичного рейду «Діти вулиці» у Шевченківському районні м. Києва, комісією у складі представника Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, фахівця соціальної роботи Шевченківськогорайонного центру соціальних служб, залучених спеціалістів Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають відповідач разом з дитиною та співмешканцем. Інспектором СЮП Шевченківського УП ГУНП у м. Києві на відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП. За розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.06.2022 №180 було відібрано малолітню дитину від відповідача до КНП «Київська міська дитяча лікарня №1». Після виписки з медичної установи та надання погодження Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштовано до Київського міського центру підтримки дітей та сім`ї Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Позивач вказує, що зважаючи на факт антисоціального способу життя відповідача, надмірного вживання алкоголю, неадекватної поведінки у стані алкогольного сп`яніння, погрози вчинити суїцид, застосування нецензурної лексики при дитині, умисне ухилення від забезпечення санітарних та гігієнічних умов проживання, притягнення до адміністративної відповідальності, що свідчить про загрозу життю та здоров`ю малолітньої дитини.

Ухвалою суду від 15.11.2022 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

16.02.2023 суду надано висновок за №109-150 від Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протокольною ухвалою суду від 16.02.2023 задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків та зобов`язано останнього забезпечити явку свідків в судове засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог, просила повернути малолітню дитину проживати разом з нею та ухвалити рішення по суті справи, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначив, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що протягом двох років опікувався даною сім`єю, після відібрання дитини відповідач мала тимчасовий заробіток, завдяки якому зробила косметичний ремонт у кімнаті, де остання мешкає з дитиною, проходила курс лікування. Також свідок повідомив, що відповідач проходила курс лікування від алкогольної залежності, однак на думку останнього, виправлення відповідача є неможливе. Свідок зазначив, що дитини, після її відібрання від матері, знаходилася в пригніченому стані, оскільки має дуже тісний зв`язок із матір`ю, а на даний час стан дитини йому невідомий.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що була присутня при відібранні дитини від ОСОБА_5 , щодо обставин та умов проживання до відібрання дитини та після нічого повідомити не змогла.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 16.10.2015, ОСОБА_5 є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до актів обстеження умов проживання від 19.04.2022, 03.05.2022, 28.06.2022

за адресою проживання відповідача з малолітньою дитиною, а саме: АДРЕСА_1 , умови проживання незадовільні, прибирання в кімнаті не проводиться, неприємний запах плісняви, речі розкидані.

Згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 28.06.2022, дитину госпіталізовано до лікарні для подальшого повного медичного обстеження, при цьому висновків щодо стану здоров`я фізичного та психологічного на момент госпіталізації суду не надано.

Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.06.2022 №180 було відібрано малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_5 у зв`язку з безпосередньою загрозою для життя і здоров`я дитини та влаштовано до Київського міського центру підтримки дітей та сім`ї Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до інформації Шевченківського УП ГУНП у м. Києві 28.06.2022 відносно ОСОБА_5 складений адміністративний протокол ВАБ №454451 за ч. 1 ст. 184 КУПАП за неналежне виконання батьківських обов`язків та направлено до Шевченківського районного суду м. Києва. Даний протокол складений в день відібрання дитини, інформації щодо результатів розгляду вказаного протоколу та прийнятого рішення суду не надано.

Жодних доказів про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків до відібрання дитини 28.06.2022 суду не надано.

Суд критично оцінює висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації №109-150 від 16.02.2023 щодо існування загрози життю та здоров`ю дитини, оскільки вказані обставини не доведено позивачем належними та допустимими доказами.

Станом на день розгляду справи доказів того, що відповідач зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, який негативно впливає на здоров`я дитини, а також те, що проживання дитини разом з матір`ю несе безпосередню загрозу життю та здоров`ю дитини, суду не надано.

Відповідач в судовому засіданні надала докази того, що вона знаходилася на стаціонарному лікуванні та обстеженні в ФОП ЛМО «МЦ «МЄДІМЕД з 30.06.2022 по 04.07.2022 з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, апатичний синдром, проводилася аверсивна терапія (кодування), що підтверджується довідкою лікаря-нарколога ФОП ЛМО «МЦ «МЄДІМЕД від 04.07.2022 та випискою із медичної карти стаціонарного (амбулаторного) хворого. Разом з тим, відповідач зазначила, що відвідувала курси по програмі «відповідальне батьківство», наразі алкоголь не вживає та зобов`язується і надалі не вживати, в кімнаті в якій проживала разом донькою було зроблено косметичний ремонт, помешкання приведено в належний стан для проживання дитини.

Твердження позивача щодо того, що матір не цікавиться життям дитини, не відвідує доньку у закладі Київського міського центру підтримки дітей та сім`ї Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) спростовуються даказами, надами відповідачем в судовому засіданні, а саме довідкою вказаного закладу №069018-86 від 20.03.2023, з якої вбачається, що ОСОБА_5 відвідувала свою дитину регулярно та майже кожного дня.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини.

Згідно вимог ст.157 СК України питання виховання дітей вирішуються батьками спільно.

Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 50 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої.

Стосовно заявлених вимог позивача щодо відібрання малолітньої доньки від відповідача, суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки у судовому засіданні судом встановлено, що наразі відповідач припинила вживати алкоголь, не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, відвідує дитину у Київському міському центрі підтримки дітей та сім`ї Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради регулярно, бажає спілкуватися з дитиною, займатися її вихованням, духовним та фізичним розвитком, створювати умови для отримання дитиною освіти, та в подальшому, щоб дитини проживала разом з нею. Позивачем не доведено, що перебування дитини з відповідачем несе безпосередню загрозу життю та здоров`ю дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 150, 164 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 81, 193, 200, 206, 258, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні позову Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про відібрання дитини без позбалення батьківських прав та стягнення аліментів, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: