ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4589/23 Справа № 216/4439/17 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

12 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Остапенко В.О.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2022 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року задоволено позовні вимоги ТзОВ «СІТІСЕРВІС-КР» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2022 року поновлено представнику відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року у справі № 216/4439/17 за позовом ТзОВ «Сітісервіс-КР» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги залишено без задоволення.

Вказаною ухвалою роз`яснено, що заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ч. 1 ст. 354 ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Ухвала про перегляд заочного рішення оскарженню не підлягає.

18 вересня 2022 року відповідач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2022 року та просила скасувати вказану ухвалу, задовольнивши заяву представника відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року у справі № 216/4439/17 у повному обсязі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2022 року у цивільній справі за позовом ТзОВ «СІТІСЕРВІС-КР» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, повернута особі яка її подала.

27 березня 2023 року відповідачем ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , подано до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року та ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2022 року у цивільній справі за позовом ТзОВ «СІТІСЕРВІС-КР» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2023 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , залишено без руху та надано апелянту строк - десять днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, для подання окремої апеляційної скарги на кожне судове рішення, в даному випадку апеляційної скарги на заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року та апеляційної скарги ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2022 року з посиланням на недопустимість об`єднання у одній апеляційній скарзі вимог щодо скасування кількох різних процесуальних документів.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 07 квітня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху, від відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , надійшла уточнена апеляційна скарга на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2022 року, в якій апелянт просить поновити строк для подання апеляційної скарги на вказану ухвалу, скасувати вказану ухвалу та задовольнити заяву представника відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року у справі № 216/4439/17 у повному обсязі.

Апеляційну скаргу, на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 07 квітня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху, на заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року подано не було.

Подана апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2022 року, не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Вичерпний перелік ухвал, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, встановлений ч.1 ст. 353 ЦПК України та до цього переліку не включено ухвалу про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 13 червня 2018 року, справа № 522/14750/16-ц, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року, справа № 761/6099/15-ц, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, справа № 623/3792/15-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року, справа № 522/18296/14-ц.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Отже, оскільки ухвала про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення не підлягає апеляційному оскарженню відповідно до переліку у ст. 353 ЦПК України, апеляційний суд, діючи на підставі п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, не приймає до розгляду та повертає апеляційну скаргу.

При цьому слід зауважити, що апелянт, відповідно до вимогч. 4 ст. 287 ЦПК України, якою передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, не позбавлений права оскаржити заочне рішення в порядку, передбаченому нормами ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 353, 357 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2022 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: