Справа № 201/3225/23
Провадження № 2/201/1644/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді - Батманової В.В.

за участю секретаря - Турбаївської М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради в інтересах дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради в інтересах дитини: ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що з 01.09.2022 на обліку в управлінні-службі у справах дітей адміністрації Соборного району ДМР перебуває малолітня дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка опинилася в складних життєвих обставинах. Мати дитини є - ОСОБА_2 , відомості про батька зазначені відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Позивачем зазначено, що дитина ОСОБА_1 проживає з бабусею ОСОБА_3 та дідом ОСОБА_4 , за адресою - АДРЕСА_1 . Від утримання доньки відповідач ухиляється, участі у вихованні не приймає. Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача на користь особи, на утриманні якої буде знаходитись ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 2833 грн. щомісячно.

Представник позивача надала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу без її участі.

Відповідач в судове засідання надала заяву в якій не заперечувала проти задоволення позову, просила розглядати справу без її участі.

Третя особа - також надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі не заперечувала проти задоволення позову.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с.№9).

Позивач у позовній заяві посилалася на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків батька, з дитиною не спілкується взагалі, матеріально не допомагає, не цікавиться станом її здоров`я та розвитку. Дитина проживає з бабусею ОСОБА_3 та дідом ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 13.03.2023 № 5/6-13 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно її сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вихованням, лікуванням та утриманням дитини займається бабуся ОСОБА_3 та дідусь ОСОБА_4 дитини, мати дитини ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків, вказане підтверджують ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. № 6-8).

За вищезазначеного суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей, піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьківські права є в той же час і обов`язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов`язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Отже, при розгляді справи встановлено, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, одягу, не надає необхідного для дитини грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Крім того, суд при прийнятті рішення про задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав, дійшов висновку, що відповідач, поклавши матеріальне забезпечення, лікування та виховання своєї доньки на бабусю та прабабусю, свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

Доказів протилежного суду відповідачем надано не було.

З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги зібрані по справі докази та висновок Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради від 13.03.2023 № 5/6-13 суд приходить до висновку про наявність передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підстав для позбавлення ОСОБА_2 відносно її сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 63 ЦК України, опікуна та піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення аліментів на малолітню дитину до її повноліття суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 183 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 184 СК України (в редакції від 17.05.2017р.), суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи те, що відповідач знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина, не має на утриманні інших дітей, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь особи, на утриманні якої буде знаходитись ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 2833 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16.03.2023.

При цьому враховано, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017р.).

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.07.2016 №9-2055/0/4-16 з огляду на те, що у разі звернення органу опіки та піклування до суду із заявою про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб, у тому числі позбавлення батьківський прав, судовий збір не справляється, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2023 за майновими вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180-182, 191 СК України, п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.1 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради в інтересах дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), аліменти на утримання її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, в розмірі 2833 грн. щомісячно, стягуючи аліменти на користь особи, на утриманні якої буде знаходитись ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 16.03.2023.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : В.В. Батманова