Справа № 362/3097/22
Провадження № 2/362/1701/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді Кравченко Л.М.,
з участю секретаря судового засідання Шмагун М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку, -
08.08.2022 р. позивач звернулася до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить поділити в натурі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належний їм на праві спільної часткової власності житловий будинок загальною площею 91,1 кв.м, з надвірними будівлями: житловий будинок з ганком, житлова площа 58,3 кв.м в плані літ «А», погріб «Б», погрібник літ «В», погріб літ «під В», огорожа «О», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_1 право приватної власності на наступні приміщення: веранда 1-1 13.4 кв.м, житлова кімната 1-2 17.4 кв.м, житлова кімната 1-3 11,9 кв.м, ганок, погрібник «В», погріб «під В», загальна площа 42.7 кв.м, житлова площа - 29.3 кв.м, що становить 12/25 частин житлового будинку, як на окреме домоволодіння, припинивши у зв`язку з цим право спільної часткової власності на зазначений будинок.
В обґрунтування вимог позову зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 19.08.2005 р. вона є власником 12/25 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 91,1 кв.м, з надвірними будівлями: житловий будинок з ганком, житлова площа 58,3 кв.м в плані літ «А», погріб «Б», погрібник літ «В», погріб літ «під В», огорожа «О». В конкретне користування покупця відходять: веранда 1-1 13.4 кв.м, житлова кімната 1-2 17.4 кв.м, житлова кімната 1-3 11,9 кв.м, ганок, погрібник «В», погріб «під В». Загальна площа 42.7 кв.м, житлова площа -29.3 кв.м, що становить 12/25 частин житлового будинку.
Під час придбання частини вказаного будинку, договором купівлі-продажу було конкретно визначено приміщення будинку, які переходять до нового власника, у зв`язку з чим питання про розподіл приміщень будинку між співвласниками не ставиться. При цьому, земельна ділянка під житловим будинком та господарськими будівлями та спорудами в приватну власність не передавалась.
Однак, сторонам не завжди вдається досягти домовленості з приводу володіння, користування спільним частковим майном, його утриманням. У зв`язку з чим виникла необхідність у поділі зазначеного будинку з виділенням частки позивача в окреме домоволодіння.
Ухвалою від 18.10.2022 р. було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечила.
Відповідач також в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлений належно.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України).
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 19.08.2005 р. ОСОБА_1 є власником 12/25 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 91,1 кв.м, з надвірними будівлями: житловий будинок з ганком, житлова площа 58,3 кв.м в плані літ «А», погріб «Б», погрібник літ «В», погріб літ «під В», огорожа «О». В конкретне користування покупця відходять: веранда 1-1 13.4 кв.м, житлова кімната 1-2 17.4 кв.м, житлова кімната 1-3 11,9 кв.м, ганок, погрібник «В», погріб «під В». Загальна площа 42.7 кв.м, житлова площа - 29.3 кв.м, що становить 12/25 частин житлового будинку.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.12.2021 р., реєстраційний номер майна 11297075, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , житлова площа 58,3 кв.м., належить ОСОБА_1 (12/25) та ОСОБА_2 (13/25).
Як вбачається з технічного паспорту на громадський будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виданого Васильківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційний номер 41, реєстровий номер 41 КНІ 11227075 від 07.06.2005 р., будинок складається з квартири АДРЕСА_2 загальною площею 42.7 кв.м, житловою площею - 29.3 кв.м, квартири АДРЕСА_3 загальною площею 48.4 кв.м, житловою площею - 29.0 кв.м, а всього: загальною площею 91,1 кв.м, житловою площею - 58.3 кв.м. У технічному паспорті, виготовленому ПП «Актив Інвест», від 27.07.2021 р., відображено наступну інформацію по квартирі АДРЕСА_2 : загальна площа 53,4 кв.м, житлова площа 29.3 кв.м; по квартирі АДРЕСА_3 : загальна площа 48,4 кв.м, житлова площа 29 кв.м.
В силу вимог ч. 4 ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В силу вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Умовами ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За правилами ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.
Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Зі змісту ст. 364 ЦК України виходить, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Відповідно роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (п. 6), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.
При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.
Верховний Суд України у постанові від 03.04.2013 р. висловив правову позицію у справі № 6-12цс13 та зазначив, що, виходячи з аналізу змісту норм ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію та зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.
Відповідно до звіту експерта ОСОБА_4 щодо виділу 12/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 в окремий об`єкт нерухомого майна: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, були проведені заміри, на підставі яких виконані графічні додатки загального подвір`я та відокремленої частини ОСОБА_1 за запропонованим нею варіантом, що в дійсності знаходиться у її користуванні. При цьому, самочинно збудовані власниками майна господарські будівлі у період з 05.08.1992 р. до 09.04.2015 р. участі при поділі або виділі не приймають, до розрахунку не включаються.
Відповідно до висновку експерта Тамаркіна В.Я.№ 02/32-01-ті від 23.06.2022 р. щодо технічної можливості виділ в натурі частки з об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 , за технічними показниками 12/25 частини об`єкта, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 - є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена внатурі.
При цьому, земельна ділянка під житловим будинком та господарськими будівлями та спорудами в приватну власність не передавалась.
Враховуючи, що будинок позивачем з відповідачем може бути поділено в натурі, оскільки фактично спірний будинок є двоквартирним та має самостійні виходи, і кожен з них фактично користується чітко визначеними приміщеннями, що фактично складають окрему частку в спільному майні, що перебуває у власності кожного з них, суд вважає, що за позивачем ОСОБА_1 необхідно визнати право приватної власності на наступні приміщення: веранда 1-1 13.4 кв.м, житлова кімната 1-2 17.4 кв.м, житлова кімната 1-3 11,9 кв.м, ганок, погрібник «В», погріб «під В», загальна площа 42.7 кв.м, житлова площа - 29.3 кв.м, що становить 12/25 частин житлового будинку, як на окреме домоволодіння та припинити спільну часткову власність на нього.
Суд враховує, що позивачу та відповідачу, як двом співвласникам, на праві спільної часткової власності, належить спірне домоволодіння, яке має два ізольовані виходи та фактично вже розподілене між ними, згідно належних їм часток, що в свою чергу підтверджено висновком експерта.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про поділ в натурі житлового будинку є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 317, 319,321, 356, 358, 364 ЦК України,ст.ст. 86,87,88 ЗК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280, 293, 294, 306-309, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку, - задовольнити.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Поділити в натурі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належний їм на праві спільної часткової власності житловий будинок загальною площею 91,1 кв.м, з надвірними будівлями: житловий будинок з ганком, житлова площа 58,3 кв.м в плані літ «А», погріб «Б», погрібник літ «В», погріб літ «під В», огорожа «О», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_1 право приватної власності на наступні приміщення: веранда 1-1 13.4 кв.м, житлова кімната 1-2 17.4 кв.м, житлова кімната 1-3 11,9 кв.м, ганок, погрібник «В», погріб «під В», загальна площа 42.7 кв.м, житлова площа -29.3 кв.м, що становить 12/25 частин житлового будинку, як на окреме домоволодіння.
Іншу частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 виділити відповідачу.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо такі не було подано.

Суддя Кравченко Л.М.