Справа № 357/3970/23
Провадження № 2-з/357/45/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд винести ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту (заборони відчуження) на: 1) земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером :01:007:0044 за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Поправська сільська рада, СТ «Дружба-3», 747; автомобіль «Skoda Octavia» 2012 року, держномер ТЗ НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN-код: НОМЕР_2 .

Заявник вказує, що всі документи знаходяться у відповідача, а інформація отримана з відкритих джерел через спеціальні сайти МВС.

Обґрунтовуючи причини необхідності вжиття вказаних заходів, заявник зазначає, що нею подано позов про поділ спільного майна подружжя. Оскільки вказане майно зареєстровано за відповідачем, тому воно може бути відчужено на час розгляду справи, що унеможливіть проведення експертизи або ускладнить виконання рішення суду у майбутньому.

Згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

На підставі ч. 13 ст. 7 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку письмового провадження, оскільки повідомлення учасників справи при розгляді заяви не є обов`язковим.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 1 частини 1 ст. 150 ЦПК України врегульовано, що позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що разом із заявою про забезпечення позову заявником подано позовну заяву до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, в якій позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь вартість 1/2 частини спільного майна подружжя, вартість та об`єм якого буде остаточно визначено під час судового розгляду, у тому числі і шляхом відповідних експертиз.

У позовній заяві наведений перелік майна, як вказує позивач, набутого під час шлюбу, а саме: приватизована на всіх членів родини (по 1/3) квартира; банківські рахунки з грошовими коштами, відкриті на ім`я відповідача, які він приховує від позивача та будуть встановлені під час судового розгляду; земельна ділянка та автомобіль, що є предметом заяви про забезпечення позову.

На підтвердження перебування земельної ділянки у власності ОСОБА_2 заявником додано до справи Інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, дата запиту 04.03.2023 року.

Вказаний витяг містить в собі позначку, що інформація про власника є довідковою, актуальна інформація міститься у Державному реєстрі речових прав.

На підтвердження перебування у власності ОСОБА_2 автомобіля «Skoda Octavia» заявником додано роздруківку з інформацією щодо транспортного засобу, поліс № 212137370.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Для вжиття заходів забезпечення позову заявник має підтвердити обставини наведені в заяві належними доказами.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення має визначатися фактичними обставинами справи, які свідчитимуть про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Вказана правова позиція щодо вирішення питання про співмірність забезпечення позову викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року по справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

У даній справі суд не може взяти до уваги в якості доказів надані заявником відомості «з відкритих джерел», як вказує остання.

Так, єдиною державною інформаційною системою, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження є Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Таким чином, надані заявником відомості на підтвердження перебування у власності особи (відповідача) земельної ділянки та автомобіля, відносно яких заявлена вимога про накладення арешту, є лише припущенням їх достовірності, а в силу вимог ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі зібрані у справі докази, суд дійшов висновку за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Також суд звертає увагу на необхідність дотримання принципу співмірності позову та заяви про забезпечення позову, оскільки позовні вимоги полягають у стягненні компенсації вартості 1/2 частини майна, тобто предметом позову є стягнення грошових коштів, а в заяві про забезпечення позову висловлені вимоги про накладення арешту на майно.

Також не можуть бути беззаперечною підставою арешту майна доводи про необхідність проведення у справі експертизи з метою визначення вартості (оцінки) майна.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 149-153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання (складення).

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя А. Ю. Цуранов