Справа № 472/246/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Щербини О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

В позові позивач ОСОБА_1 зазначила, що 26 липня 2012 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. В період перебування у шлюбі у них народилися діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з лютого 2022 року разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

З лютого 2022 року відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріально дітей не забезпечує. Згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання дітей вони не досягли. Відповідач наразі є зайнятою особою несе військову службу (мобілізований з другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 (Веселинове) у 2022 році) та отримує регулярний дохід. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання дітей, в розмірі 1/3 (однієї третини) частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 20 березня 2023 року та до досягнення дітьми повноліття. .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та визнання вимог, а саме згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 (однієї третини) частки всіх видів його заробітку (доходу). Крім того, просить долучити до матеріалів справи копії квитанцій про перерахування ОСОБА_1 коштів, які підтверджують що вони проживали однією сім`єю та він матеріально забезпечував дітей.

У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26 липня 2012 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 22 від 26.07.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 26 липня 2012 року (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 02 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Крім того, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 10 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9)

З акту про проживання особи від 17.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 , але проживає на даний час за адресою: АДРЕСА_2 разом з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 11).

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві зазначила, що відповідач з лютого місяця 2022 року ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріально дітей не забезпечується, але вказане твердження позивачки спростовується наданими відповідачем ОСОБА_2 копіями квитанції про перерахування коштів: № Р24АР24АС9027 від 09.04.2022 року в сумі 2000 грн.; № Р24АР24АС7471 від 14.04.2022 року в сумі 4024,00 грн.; № Р24АР24АС7600 від 09.05.2022 року в сумі 26 000 грн.; № НОМЕР_4 від 12.05.2022 року в сумі 25150,00 грн; № Р24АР24АС9879 від 22.05.2022 року в сумі 41624,97 грн.; № Р24АР24АС2668 від 22.06.2022 року в сумі 41624,94 грн.; № Р24АР24А58386853D787668 від 17.07.2022 року в сумі 3115,58 грн.; № Р24АР24АС1544 від 04.05.2022 року в сумі 4050.00 грн.; № Р24АР24АС5516 від 04.05.2022 року в сумі 4050,00 грн.; № Р24АР24АС2509 від 31.03.2022 року в сумі 2000 грн.; № НОМЕР_5 від 12.01.2023 року в сумі 2010,05 грн.; № Р24АР24АС3322 від 09.04.2022 року в сумі 2000 грн.; № НОМЕР_6 від 15.04.2022 року в сумі 5100,00 грн.; № Р24АР24А353246067D83157 від 08.10.2022 року в сумі 7035,18 грн.; № Р24АР24А572653654D74624 від 07.12.2022 року в сумі 10050,00 грн.; № Р24АР24А429505928D68708 від 29.10.2022 року в сумі 18050.00 грн.; № Р24АР24А353952058D65171 від 08.10.2022 року в сумі 4020,10 грн.; № Р24АР24А185079123D81083 від 23.08.2022 року в сумі 20026,03 грн.; № Р24АР24А238702284D45931 від 07.09.2022 року в сумі 10050,00 грн.; № Р24АР24А53164044D644136 від 15.07.2022 року в сумі 42525,52 грн.; № Р24АР24А46405651D923685 від 13.07.2022 року в сумі 3015,08 грн., з яких вбачається про перерахування ним коштів позивачу ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 довідку про доходи не надав, але надав суду копію військового квитка серії НОМЕР_7 від 18 лютого 2016 року, з якого вбачається, що 09.03.2023 року на підставі Указу Президента України № 69/2022 року він призваний у Збройні Сили України по мобілізації та перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_8 з 09.03.2022 року наказ № 50.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено: з 1 січня 2833 гривні.

Суд дослідивши всі обставини справи, із врахуванням позиції позивача, та відповідача, з урахуванням матеріального становища дітей та стану здоров`я, які проживають з позивачкою та знаходиться на її утримані, а також стану здоров`я та матеріального становища відповідача, який є батьком дітей, працездатний, і зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з урахування встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вважає, що аліменти в розмірі 1/3 (однієї третини) частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 20 березня 2023 року та до досягнення дітьми повноліття, є необхідним та достатнім для належного утримання дітей, а позовна заява підлягає задоволенню.

Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст .430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Тому, необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Таким чином, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач була звільнена.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 180 182, 191 Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_10 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти для утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третини) частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 20 березня 2023 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський