Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2023 Справа №607/3541/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Крук А. В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до суду із позовом до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у АДРЕСА_1 , розміщений житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який належить: 1/4 частки покійній ОСОБА_3 , 1/4 частка покійному ОСОБА_4 , 1/4 частка ОСОБА_2 та 1/4 частка ОСОБА_1 . Позивачки проживали і були зареєстровані в даному житловому будинку станом на 01 липня 1990 року до 15 квітня 1991 року включно, відтак мали право на рівні частки в ньому. Проте жоден із них права власності на свої частки не зареєстрував.

На даний момент ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вже померли. Позивачки, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , є спадкоємицями їхнього майна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина за законом, на все належне йому майно, в тому числі на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Дружина, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка.

12 листопада 2018 року на підставі її заяви Першою тернопільською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 868/2018 після смерті ОСОБА_4 . Інших спадкоємців за поясненнями нотаріуса, які б прийняли спадщину за законом немає, інших заяв до нотаріальною контори не надходило. 15 лютого 2022 року державний нотаріус Першої тернопільської державної нотаріальної контори, вивчивши заяву та документи подані для видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку житлового будинку відмовив у його видачі, оскільки правовстановлюючий документ на ім`я чоловіка відсутній і рекомендував звернутися до суду для вирішення питання спадкування майна на підтвердження чого видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на вищевказану 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Вона ще за життя склала заповіт, посвідчений 22 квітня 1997 року Скоморохівською сільською радою, зареєстрований в реєстрі за № 83, відповідно до якого заповіла все своє майно в користь ОСОБА_5 21 жовтня 2013 року на підставі заяви № 1364 про прийняття спадщини від ОСОБА_6 було заведено спадкову справу за № 530/2013 у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_3 . Також 26 червня 2015 року нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори, було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом (№ 928, 926) на земельні ділянки в користь ОСОБА_6 .

Інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом немає. Оскільки мати ОСОБА_6 (дочка померлої) - ОСОБА_1 , а також син померлої ОСОБА_7 , подали заяви про відмову від прийняття обов`язкової частки у спадщині та від прийняття спадщини за законом вцілому, ОСОБА_6 є єдиною спадкоємицею майна після смерті бабці ОСОБА_3

07 грудня 2021 року державний нотаріус, розглянувши документи подані ОСОБА_6 для видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку житлового будинку відмовила у його видачі оскільки правовстановлюючий документ на ім`я баби відсутні і рекомендувала звернутися до суду для вирішення питання спадкування майна на підтвердження чого видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Технічне обстеження та інвентаризацію вказаного житлового будинку по АДРЕСА_1 було проведено 24 грудня 2020 року. В результаті виготовлено технічний паспорт на вказаний житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який позначений на плані літерою «А», 1970 року забудови, складається із: коридору площею 7,1 кв.м; коридору площею3,9 кв.м., житлової кімнати площею 19,4 кв.м.; коридору площею 4,6 кв.м.; коридору площею 3,5 кв.м.; кухні площею 17,3 кв.м.; житлової кімнати площею 19,9 кв.м.; гардеробної площею 10,4 кв.м., загальною площею 86,1 кв.м., житловою 39,3 кв.м. та господарських будівель та споруд. Документом, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта збудованого до 05 серпня 1992 року є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна,

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відповідно до довідки, виданої Великогаївською сільською радою № 91 від 09 лютого 2022 року, були зареєстровані в спірному житловому будинку станом на 15 квітня 1991 року, а тому відповідно до чинного на той час законодавства мають по 1/4 частки у ньому. Колгоспний двір визначався як сімейнотрудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці.

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомості, виданої 28 грудня 2020 року № 178 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 . А також 28 грудня 2020 року видано довідки Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації за № 1720 та 1721 про те, що за матеріалами бюро державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в бюро не проведено.

З огляду на вказане позивачки просили:

визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/4 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 86,1 кв.м, житловою 39,3 кв.м., після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 баби ОСОБА_3 ;

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 86,1 кв.м, житловою 39,3 кв.м., після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , чоловіка ОСОБА_4 .

Ухвалою судді від 28 лютого 2022 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/3541/23. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Позивачка ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, у якій просила позов розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Щодо винесення рішення у підготовчому судовому засіданні не заперечила.

Представник відповідача Великогаївської сільської ради подав до суду клопотання, у якому просив суд розглядати цивільну справу без його участі, заперечень не має, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, заслухавши пояснення позивачки розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

ОСОБА_8 16 травня 1976 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_10 , що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого Скоморохівською сільською радою Тернопільського рай бюро ЗАГС.

22 квітня 1997 року ОСОБА_3 склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 83, відповідно до якого заповіла все своє майно ОСОБА_11 .

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 09 листопада 2005 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 розірвано шлюб, після реєстрації розірвання шлюбу останній присвоєно прізвище ОСОБА_10 .

27 грудня 2007 року ОСОБА_13 зареєструвала шлюб із ОСОБА_14 та змінила прізвище на ОСОБА_15 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що слідує із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 04 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Скоморохівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 15 серпня 2013 року.

05 лютого 2014 року виконкомом Скоморохівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області видана довідка № 164 про те, що згідно даних книг погосподарського обліку будинковолодіння в АДРЕСА_1 станом на 01 липня 1990 року колгоспний двір, членами двору були: ОСОБА_3 , 1928 року народження, дочка ОСОБА_1 , 1957 року народження, зять ОСОБА_4 , 1950 року народження, внучка ОСОБА_6 , 1979 року народження.

26 червня 2015 року ОСОБА_16 , державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори, видано ОСОБА_6 , свідоцтва на право на спадщину, яка складається із земельної ділянки, площею 2,2808 га, та земельної ділянки, площею 0,4649 га, які розташовані на території Скоморохівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомості, виданої 28 грудня 2020 року № 1718 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 .

Також 28 грудня 2020 року видано довідки Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації за № 1720 та 1721 про те, що за матеріалами бюро державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в бюро не проведено.

15 січня 2021 року виконкомом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області видана довідка № 34 про те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на дату своєї смерті була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 разом з нею були зареєстровані: внучка ОСОБА_6 , 1979 року народження, правнучка ОСОБА_17 , 1997 року народження.

Постановою від 07 грудня 2021 року за № 2690/0231 державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори встановлено, що у поданих ОСОБА_6 , документах для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ та державна реєстрація права власності на житловий будинок. Відмовлено ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09 лютого 2022 року Великагаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області видано довідку № 91 про те, що згідно даних книги № 5 за 19911995 роки погосподарського обліку с. Теофілівка Тернопільського району Тернопільської області дійсно станом на 15 квітня 1991 року будинковолодіння належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У колгоспному дворі за даною адресою станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані: голова двору ОСОБА_3 , 1928 року народження; дочка ОСОБА_1 , 1957 року народження; зять ОСОБА_4 , 1950 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внучка ОСОБА_13 , 1979 року народження.

Постановою № 292/0231 від 15 лютого 2022 року державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори, при вивченні заяви та документів, поданих ОСОБА_1 , з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , встановлено, що у спадкоємця на підтвердження права власності спадкодавця па вищезазначений житловий будинок не було подано належних правовстановлюючих документів. Відтак, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд АДРЕСА_1 .

Технічне обстеження та інвентаризацію житлового будинку по АДРЕСА_1 було проведено 24 грудня 2020 року. За його результатами виготовлено технічний паспорт на вказаний житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який позначений на плані літерою «А», 1970 року забудови, складається із: коридору площею 7,1 кв.м; коридору площею 3,9 кв.м., житлової кімнати площею 19,4 кв.м.; коридору площею 4,6 кв.м.; коридору площею 3,5 кв.м.; кухні площею 17,3 кв.м.; житлової кімнати площею 19,9 кв.м.; гардеробної площею 10.4 кв.м., загальною площею 86,1 кв.м., житловою 39,3 кв.м. та господарських будівель та споруд.

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, ще регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

З огляду на те, що станом на квітень 1991 року членами колгоспного двору за адресою АДРЕСА_1 були ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , то право власності на вказаний будинок належав їм по 1/4 частки кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .

Відповідно до cт. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 та в подальшому звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на будинок, що стало причиною звернення позивачки до суду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 та в подальшому звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їй також було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на будинок, що стало причино звернення позивачки до суду.

Тобто, у зв`язку з тим, що державна реєстрація права власності на частки у будинковолодінні, що розташоване в АДРЕСА_1 , спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проведена (виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року та Законом від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), та через відсутність свідоцтва про право власності на це майно, нотаріуси відмовили позивачкам у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, а тому спадкоємиці звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності на спадкове майно.

Судом встановлено та дослідженими доказами підтверджується те, що ОСОБА_6 успадкувала після смерті баби все належне їй майно за заповітом. Діти померлої ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття обов`язкової частки у спадщині та від прийняття спадщини за законом. Відтак, ОСОБА_6 є єдиною спадкоємицею майна за заповітом після смерті ОСОБА_3 , що вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2699/0231 від 07 грудня 2021 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Таким чином ОСОБА_6 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за померлою ОСОБА_3 , якій належала частка житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 86,1 кв.м., житловою 39,3 кв.м.

Також судом встановлено та дослідженими доказами підтверджується те, що ОСОБА_1 успадкувала після смерті чоловіка все належне йому майно за законом. Дочка померлого ОСОБА_6 заяву про прийняття спадщини не подавала та спадщину не приймала. Відтак, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею майна після смерті ОСОБА_4 , що вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 292/0231 від 15 лютого 2022 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Таким чином ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за померлим ОСОБА_4 , якому належала частка житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 86,1 кв.м., житловою 39,3 кв.м.

Однак, у зв`язку з тим, що державна реєстрація права власності на будинковолодіння за вищевказаною адресою спадкодавцем не проведена (виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року та Законом від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), та через відсутність свідоцтва про право власності на це майно, нотаріус відмовила позивачці в оформленні спадкових прав видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно.

При цьому, суд звертає увагу на розбіжності у написанні по батькові ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке у вищеописаних документах зазначено як « ОСОБА_18 », « ОСОБА_19 », однак допущені описки не можуть впливати на обсяг спадкових прав спадкоємця ОСОБА_1 , адже системний аналіз матеріалів справи свідчить про те, що в них йдеться про особу спадкодавця.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_1 підлягають до задоволення шляхом:

визнання за ОСОБА_6 в порядку спадкування за заповітом право власності на частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 86,1 кв.м., житловою 39,3 кв.м., після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

та визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 86,1 кв.м., житловою 39,3 кв.м., після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з тим, що позивачі не заявили вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 83, 206, 258268, 273, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування за заповітом право власності на частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 86,1 кв.м., житловою 39,3 кв.м., після смерті баби - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 86,1 кв.м., житловою 39,3 кв.м., після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач 1: ОСОБА_2 ,РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: с. Скоморохи Тернопільського рну Тернопільської обл., 47744.

Позивач 2: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, , адреса місцезнаходження: вул. Галицька, буд. 47, с. Великі Гаї Тернопільського рну Тернопільської обл., 47722.

Повний текст рішення суду складено10 квітня 2023 року.

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.