Справа № 350/1593/22
Номер провадження 2/350/109/2023
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2023 року елище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
головуючого судді Бейка А.М.
секретаря Маєвської С.П.
представника позивачки (в режимі відеоконференції) Рудої Х.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Іваніва Олега Богдановича про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд -
Представник позивачки ОСОБА_2 -адвокат Руда Х.Д. звернулася в суд з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2016 року у справі №350/422/16-д та змінений рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2019 року у справі №350/600/19, та стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500,00 (дві тисячі п?ятсот) гривень; стягнути з ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 45 211,16 (сорок п?ять тисяч двісті одинадцять) гривень 16 копійок; судові витрати покласти на відповідача.
Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29.05.2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини вімовлено.

До закінчення розгляду справи, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Іванів О.Б., подав заяву про те, що протягом п`яти днів з часу прийняття рішення судом будуть надані докази щодо понесення відповідачем ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу.

06.06.2023 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Іванів О.Б. подав до суду заяву про подання доказів понесених судових витрат та заяву про ухвалення додаткового рішення яким стягнути з позивачки ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 судові витрати, зокрема витрати на правову допомогу у розмірі 6500 гривень.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Руда Х.Д. заперечила щодо задоволення заяви, вважає що витрати заявлені представником відповідача є необгрунтованими та завищеними. Зазначила, що договір про надання правових послуг адвокатом між відповідачем ОСОБА_1 та його представником - адвокатом Іванів О.Б. укладений 10.02.2023 року, в той час як відзив відповідачем підписаний та поданий до суду 21.01.2023 року. Отже станом на 21.01.2023 року, у представника відповідача взагалі не було повноважень на представництво інтересів останнього, в тому числі на підготовку відзиву на позовну заяву. Крім цього, заяви про подання доказів понесених судових витрат та про ухвалення додаткового рішення подані представником відповідача з порушенням встановлених законом строків. Просила у задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Іванів О.Б. у судове засідання не з`явилися, останній направив суду заяву в якій просить питання розподілу судових витрат розглянути у відсутності сторони відповідача. Заяву підтримує та просить її задоволити.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки - адвоката Рудої Х.Д. суд вважає, що заяву слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Тобто, за цією нормою процесуального права учасник справи може звернутися до суду із заявою про розподіл судових витрат протягом строку на виконання рішення суду, який на думку суду фактично є тотожним трирічному строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, передбаченому ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження".

Заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати подано в межах строку, передбаченого ч.2 ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтрею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз змісту норми ч. 8 ст. 141 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що сторона може подати докази понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Так, на підтвердження понесених витрат по справі, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Іванів О.Б. подав до суду договір про надання правових послуг адвокатом від 10.02.2023, розрахунок-перелік послуг, які надані адвокатом на суму 6500 гривень, та квитанцію №б/н від 30.05.2023 року про оплату послуг правової допомоги ОСОБА_1 на суму 6500 гривень.

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року по справі 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (536/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Верховний Суд неодноразово викладав позицію про те, що можуть бути відшкодовані судові витрати на професійну правову допомогу після розгляду справи судом та подання відповідних доказів у строки, встановлені процесуальним законодавством.

У п. 2 Розрахунку переліку послуг, які надані адвокатом зазначено витрати у розмірі 3500 гривень за «опрацювання наданих документів, вивчення судової практики, аналіз норм права, підготовка до суду відзиву на позов про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини». Разом з тим договір про надання правових послуг адвокатом між відповідачем ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_4 укладений 10.02.2023 року, а відзив відповідачем підписаний та поданий до суду 21.01.2023 року. Тому вимога про відшкодування понесених витрат на підготовку відзиву на загальну суму 3500 грн. задоволенню не підлягає.

З огляду на вказане з позивачки ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути витрати правову допомогу у розмірі 3000 гривень.

Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 142, 246, 260, 270, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Іваніва Олега Богдановича про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М.Бейко