Дата документу 07.04.2023Справа № 554/2876/23
Провадження № 2-о/554/262/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення; заінтересована особа: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,-

ВСТАНОВИВ:

До Октябрського районного суду м.Полтави надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення; заінтересована особа: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій заявник просить встановити факт народження дитини жіночої статі у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як матері, у АДРЕСА_1 , при цьому відомості про батька дитини зазначити у відповідності до ч.1 ст.135 СК України.

В мотивування своїх вимог заявник зазначила, що вона є матір`ю дитини, народженої без перебування у шлюбі. Свою доньку вона назвала ОСОБА_2 , вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Полтава за адресою проживання ОСОБА_1 .

Дослідивши подану заяву та додані до неї докази, суд вважає, що у відкритті провадження по справі слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначений перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.

Згідно пункту 7 вищевказаної частини статті, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

В роз`ясненнях, викладених п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, звернуто увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як убачається зі змісту заяви, заявник просить суд встановити факт народження дитини поза закладом охорони здоров`я, оскільки донька була народжена заявницею у приватних умовах, з остраху батьківського та суспільного осуду щодо порушення традиційних настанов (позашлюбна дитина).

Згідно поданої заяви, встановлення вказаного в ній факту обумовлено необхідністю державної реєстрації народження дитини.

Підпунктом а) пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9.

Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Для розгляду відповідної справи у суді орган державної реєстрації актів цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації народження (додаток 1), у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року №9 затверджено Порядок підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я (далі - Порядок), який визначає процедуру підтвердження медичною консультаційною комісією (далі - комісія) факту народження жінкою дитини поза закладом охорони здоров`я (далі - факт народження дитини) у разі, коли таким закладом не проводився огляд жінки та дитини, у тому числі на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Порядок утворення комісії та положення про неї затверджуються МОЗ. Комісія розглядає питання щодо підтвердження факту народження дитини за письмовою заявою жінки, яка народила дитину, або її чоловіка, родичів, інших осіб, представника служби у справах дітей (далі - заявник) (п.2, 3 Порядку).

Рішення про підтвердження факту народження дитини приймається у разі, коли імовірна дата пологів жінки збігається з вірогідним віком дитини, або наявності довідки про генетичну спорідненість між жінкою, яка народила дитину поза закладом охорони здоров`я, та дитиною (абзац 2 п.6 Порядку).

За результатами аналізу документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку, комісія не пізніше десяти календарних днів з моменту їх отримання приймає рішення про підтвердження або відмову у підтвердженні факту народження дитини та складає висновок за формою згідно з додатком 3 у двох примірниках (п.7 Порядку).

Згідно п. 8 Порядку після підтвердження факту народження дитини заклад охорони здоров`я, під наглядом якого перебуває дитина, видає на підставі висновку комісії заявникові медичну довідку про перебування дитини під наглядом лікувального закладу за формою № 103-1/о, затвердженою МОЗ, яка є підставою для проведення державної реєстрації народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Отже законодавчо визначений інший, ніж судовий, порядок підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я.

Як убачається зі змісту заяви, заявник, інші родичі до відповідної комісії не звертались.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (ч.9 ст.10 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, вивчивши матеріали поданої заяви, беручи до уваги мету та підстави звернення заявниці з даною заявою до суду, та враховуючи законодавчо визначений порядок підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, яким встановлення таких фактів віднесено до компетенції медичної консультативної комісія з підтвердження факту народження жінкою дитини поза закладом охорони здоров`я, яка утворюється Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, отже встановлено інший ніж судовий порядок встановлення таких фактів, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення; заінтересована особа: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, оскільки встановлення такого факту в судовому порядку не передбачено, отже дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.186, 293, 315, 353, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення; заінтересована особа: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали суду.

Суддя А.М.Чуванова