Постанова

Іменем України

28 червня 2023 року

м. Київ

справа № 753/22097/19

провадження № 61-1685св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: Орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року у складі судді Комаревцевої Л. В., та постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 рокуу складі колегії суддів: Слюсар Т. А., Білич І. М., Коцюрби О. П.,

ВСТАНОВИВ:

Зміст вимог позовної заяви

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способів участі у вихованні дітей.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 2014 року з відповідачем та дітьми переїхала до м. Києва та набули статусу переселенців. У 2016 році придбали квартиру АДРЕСА_1 .

У 2016 році відповідач познайомився з іншою жінкою, звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, вказуючи про те, що діти залишаються проживати з матір`ю.

Зазначала, що вона залишилась проживати з дітьми в квартирі по АДРЕСА_2 , а з відповідачем було укладено Договір про сплату аліментів на утримання дітей.

24 квітня 2017 року ОСОБА_2 самовільно відібрав 5-річного сина ОСОБА_4 , а згодом і 13-річного сина ОСОБА_4 . Відповідач ізолював дітей від спілкування з матір`ю, змінив навчальні заклади.

Вказано, що рішенням суду у справі №753/9826/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей та визначення способу участі у їх вихованні, місце проживання дітей було визначено з батьком, та останній зобов`язався укласти договір про визначення способів участі матері у вихованні синів та спілкуванні з ними. Разом з тим вказана вимога була скасована в апеляційному порядку, у зв`язку з чим позивач немає можливості спілкуватись з дітьми, розшукуючи їх по навчальних закладах.

ОСОБА_1 , з урахуванням уточнення позовних вимог, просила:

зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у вихованні та спілкуванні з синами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

встановити порядок участі матері ОСОБА_1 у вихованні і спілкуванні з синами у вигляді систематичних побачень та перебування дітей з матір`ю за наступним графіком:

кожного парного року з 01 січня до 15 січня, з 01 лютого до 15 лютого, з 01 березня до 15 березня, 01 квітня до 15 квітня, з 01 травня до 15 травня, з 01 червня до 15 червня, з 01 липня до 15 липня, з 01 серпня до 15 серпня, з 01 вересня до 15 вересня, з 01 жовтня до 15 жовтня, з 01 листопада до 15 листопада, з 01 грудня до 15 грудня (без присутності батька);

кожного непарного року з ІНФОРМАЦІЯ_10 до 31 січня, з 16 лютого до 28 лютого, з 16 березня до 31 березня, 16 квітня до 30 квітня, з 16 травня до 31 травня, з 16 червня до 30 червня, з 16 липня до 31 липня, з 16 серпня до 31 серпня, з 16 вересня до 30 вересня, з 16 жовтня до 31 жовтня, з 16 листопада до 30 листопада, з 16 грудня до 31 грудня (без присутності батька).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та спілкуванні з синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено ОСОБА_1 перехідний період протягом трьох місяців участі у вихованні неповнолітнього ОСОБА_3 .

Відповідно до цього графіку впродовж перших трьох місяців від дня набрання рішенням законної сили зустрічі матері ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 встановлено за наступним графіком: кожної першої та третьої суботи місяця з 12-00 години до 13-00 години та кожної другої та четвертої неділі місяця з 12 00 години до 13-00 години.

Після закінчення тримісячного перехідного періоду встановити зустрічі матері ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 за наступним графіком: кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності батька, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері та кожної другою та четвертої неділі місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності батька, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері.

Встановлено ОСОБА_1 зустріч з сином ОСОБА_3 в канікулярний період у наступному порядку: щорічно протягом перших трьох днів підряд в період весняних, осінніх та зимових шкільних канікул без участі батька, за участю матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері та спільного відпочинку з нею; в період літніх канікул з 15 червня по 31 липня за участю матері, без участі батька; щорічно ІНФОРМАЦІЯ_10 з 15 год 00 хв. до 21 год 00 хв. без присутності батька, за участю матері, з нагоди дня народження ОСОБА_4 ; щорічно ІНФОРМАЦІЯ_9 з 15 год 00 хв. до 21 год 00 хв. без присутності батька, за участю матері з нагоди дня народження ОСОБА_1 ; щорічно ІНФОРМАЦІЯ_8 з 15 год 00 хв. до 21 год 00 хв. без присутності батька, за участю матері з нагоди дня народження дідуся ОСОБА_7 ; у святкові та вихідні дні щорічно з 15 год 00 хв. до 21 год 00 хв. без присутності батька, за участю матері.

Зобов`язано ОСОБА_2 надавати дитину ОСОБА_3 - ОСОБА_1 у встановлені дні та години і не пізніше, ніж за два дні до зустрічей з дитиною, повідомляти про наявність об`єктивних причин, які перешкоджають дотриманню встановленого судом графіку.

Зобов`язано ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_1 засоби зв`язку дітей, стан їх здоров`я.

Зобов`язано ОСОБА_1 дотримуватись режиму харчування, розвитку та відпочинку дітей, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дітей - ОСОБА_2 .

Зобов`язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні дітей та спілкуванні з ними, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері - ОСОБА_1 .

Визначено ОСОБА_1 спілкування з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за бажанням дитини без присутності батька.

У задоволенні інший позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

до розірвання шлюбу, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх діти ОСОБА_4 та ОСОБА_4 були членами однієї сім`ї, проживали в м. Донецьку. Згідно до позовної заяви приїхала сім`я до м. Києва у травні 2014 року. У 2016 році було розірвано шлюб між сторонами. Між батьками було визначено порядок утримання спільних дітей, які після розірвання шлюбу проживали з матір`ю. Із змісту позовної заяви вбачається, що у 2017 році діти з ініціативи батька пішли від позивача і не повернулись. Крім того позивач зазначила, що відповідач не виконав перед нею зобов`язання щодо укладення договору про її участь у вихованні дітей та спілкуванні з ними у справі № 753/9826/17 та оскаржив рішення, яке було скасовано в цій частині;

відповідач в судовому засіданні 03 листопада 2021 року зазначив про те, що не заперечує, щоб мати спілкувалась з дітьми. У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що батько дітей та його друга дружина обмежували її у спілкуванні з дітьми шляхом зміни навчальних закладів, адрес проживання. В судовому засіданні 01 грудня 2021 року позивач пояснила, що молодший син навчається дистанційно, є несоціалізованим. Перебуває в селі за парканом в лісі. Позивачу доводилось розшукувати рідних дітей протягом тривалого часу, спілкування з дітьми засобами зв`язку теж є неможливим, тому позивач наполягала на позовних вимогах, просила надати можливість брати участь у спілкуванні з дітьми та їх вихованні. Дитина - ОСОБА_4 пояснив, що не бажає найближчим часом підтримувати зв`язок з матір`ю, але не виключає можливості відновлення родинного зв`язку, коли мати зміниться. Дитина - ОСОБА_4 пояснив, що не заперечує щодо спілкування з матір`ю у вихідний день, на його думку - в суботу, за парканом будинку батька, за умови врахування його індивідуального бажання щодо зустрічі. Згідно із доданого до позовної заяви Протоколу психоконсультаційного дослідження - ТОВ «Дитячий медичний центр «Добробут, складеного 21 вересня 2016 року лікарем ОСОБА_8 у присутності матері щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , характер відносин з матір`ю довірливий, спілкування у присутності психолога відбувалось на спокійному психо-емоційному рівні. Згідно з доданого до позовної заяви Протоколу психоконсультаційного дослідження - ТОВ «Дитячий медичний центр «Добробут, складеного 30 листопада 2016 року лікарем ОСОБА_8 в присутності матері щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитина прив`язана до матері. Відносини з матір`ю довірливі. Батько виступає як авторитет, якого треба слухати. Таким чином під час психоконсультаційного дослідження у 2016 році діти не висловлювали неприязного ставлення до матері чи бажання проживати окремо від матері;

судом встановлено, що позивач не з власної волі розлучена з дітьми з 2017 року, бажає відновити зв`язки з синами для участі в їх житті з 2017 року, з моменту переїзду ними до батька, оскільки виховувала їх з народження до 2017 року. Після переїзду дітей до батька без її узгодження з 2017 року позивач верталась до суду щодо захисту прав на підтримання зв`язків із своїми дітьми. Суд погоджується з доводами позивача про те, що усунення матері від участі у вихованні дітей відбулось поза її волею, всупереч її інтересам та інтересам дітей. Аналізуючи пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи та їх особисті пояснення в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що між колишнім подружжям існує тривалий особистісний конфлікт, який призвів до розірвання їх шлюбу і в подальшому загострився. Отже, ураховуючи, що конфліктні відносини сторін перешкоджають їм дійти згоди у питанні спілкування матері з дітьми, наявні підстави для вирішення спору щодо реалізації батьківських прав позивача у судовому порядку;

судом встановлено, що позивач є психічно здоровою особою, підтримує сімейні зв`язки зі своєю родиною, любить своїх синів і бажає приймати участь у їх вихованні. Доказів застосування позивачем щодо дітей фізичних покарань, наявності у позивача шкідливих звичок, які б перешкоджали нормальному вихованню синів, суду не надано. На підставі оцінки сукупності досліджених доказів і пояснень сторін в судовому засіданні суд дійшов до переконання, що незважаючи на складні стосунки між сторонами, які призвели до певного відчуження і зниження емоційного зв`язку дітей з матір`ю, регулярне спілкування синів з матір`ю не лише не перешкоджатиме їх нормальному розвитку і вихованню, а і буде сприяти цьому, оскільки дітям потрібна любов і увага обох батьків, а роль матері у вихованні синів є надзвичайно важливою. Водночас при ухваленні рішення суд бере до уваги, що на сьогодні зустрічі дітей з матір`ю є епізодичними, контакт між ними майже повністю втрачений і позивач має певні перестороги щодо перебування синів під тиском батька, а тому суд переконаний, що на даному етапі тривале спілкування матері з дітьми в приміщенні батька може не лише негативно вплинути на їх емоційний стан, а й завдати шкоди психічному здоров`ю дітей. За таких обставин суд вбачає підстави для встановлення іншого, відмінного від заявленого позивачем, графіку його спілкування з синами. Відповідно до цього графіку впродовж перших трьох місяців від дня набрання рішенням законної сили зустрічі матері з сином ОСОБА_3 встановити за наступним графіком: кожної першої та третьої суботи місяця з 12-00 години до 13-00 години та кожної другої та четвертої неділі місяця з 12-00 години до 13-00 години. Зважаючи на складний характер відносин між сторонами, відсутність між ними діалогу та міжособистісні непорозуміння, такі зустрічі мають відбуватися без присутності батька, оскільки конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини та спричиняти на неї негативний вплив. Після закінчення трьохмісячного перехідного періоду суд надає можливість позивачу бачитися з ОСОБА_3 кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності батька, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері та кожної другої та четвертої неділі місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності батька, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері;

щодо старшої дитини, ОСОБА_3 , враховуючи думку дитини, вік, окреме проживання від батьків та форму навчання, суд приходить до висновку про можливість визначення графіку спілкування ОСОБА_9 з ОСОБА_1 за бажанням дитини. На думку суду такий графік відповідає найкращому забезпеченню інтересів дітей, оскільки при регулярних зустрічах з матір`ю діти подолають емоційне відчуження і за домовленістю сторін вказаний графік може бути змінено;

при цьому суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування виконачого комітету Золочівської сільської ради, оскільки він суперечить інтересам матері дітей, яка була позбавлена права на висловлення своєї думки щодо участі в житті дітей. Крім того, суд вважає важливими обставини на які посилається представник відповідача, разом з тим не може їх врахувати, оскільки у матері з дітьми до 2017 року був безперервний контакт та спілкування, тісний зв`язок з дітьми. Оскільки рішення про зміну місця проживання дітей було прийнято без погодження з позивачем, вказані обставини призвели до порушення прав матері дітей. Відтак, порушені права підлягають поновленню для уникнення спору щодо подальшої участі матері в житті дітей, відтак заявлений позов є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року апеляційну скаргу адвоката Незвіського Д. Я. в інтересах ОСОБА_3 задоволено.

Апеляційні скарги адвоката Незвіського Д. Я. в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року в частині вирішення вимог про усунення перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлення способів участі у його вихованні скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у позові.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року в частині встановлення ОСОБА_1 способів участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в канікулярний період: щорічно протягом перших трьох днів підряд в період весняних, осінніх та зимових шкільних канікул без участі батька, за участю матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері та спільного відпочинку з нею; в період літніх канікул з 15 червня до 31 липня за участю матері, без участі батька; щорічно ІНФОРМАЦІЯ_10 з 15 год 00 хв. до 21 год 00 хв. без присутності батька, за участю матері, з нагоди дня народження ОСОБА_4 ; щорічно ІНФОРМАЦІЯ_9 з 15 год 00 хв. до 21 год 00 хв. без присутності батька, за участю матері з нагоди дня народження ОСОБА_1 ; щорічно ІНФОРМАЦІЯ_8 з 15 год 00 хв. до 21 год 00 хв. без присутності батька, за участю матері з нагоди дня народження дідуся ОСОБА_7 ; у святкові та вихідні дні щорічно з 15 год 00 хв. до 21 год 00 хв без присутності батька, за участю матері, - скасовано.

Ухвалено у справі в цій частині нове судове рішення, яким визначено спосіб участі матері ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у канікулярний період, святкові, вихідні дні та з нагоди дня народження сина ОСОБА_4 та матері за бажанням дитини.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року, яким зобов`язано ОСОБА_2 надавати дитину ОСОБА_3 - ОСОБА_1 у встановлені дні та години і не пізніше, ніж за два дні до зустрічей з дитиною, повідомляти про наявність об`єктивних причин, які перешкоджають дотриманню встановленого судом графіку; зобов`язано ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_1 засоби зв`язку дітей, стан їх здоров`я; зобов`язано ОСОБА_1 дотримуватись режиму харчування, розвитку та відпочинку дітей, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дітей - ОСОБА_2 ; зобов`язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні дітей та спілкуванні з ними, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері - ОСОБА_1 скасовано.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що:

син сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є студентом денної форми навчання Національного авіаційного університету й проживає у кімнаті № 5 гуртожитку № 9 секція 27 вказаного навчального закладу з 28 серпня 2021 року. Отже, на дату ухвалення районним судом оскаржуваного рішення - 02 грудня 2021 року, дитина сторін - син ОСОБА_3 досяг віку 17 років й не проживав з разом з батьком. За наведений підстав батько позбавлений можливості впливу та завдання перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім цього за змістом положень сімейного законодавства син сторін ОСОБА_4 , який досяг віку 17 років та проживає окремо від батька (матері) самостійно визначає порядок його спілкування з батьками. Зазначені обставини виключать правові підстави до ухвалення рішення про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_10 та у судовому порядку встановлювати матері порядок участі у його вихованні. За таких обставин, апеляційний суд вважає такими що не ґрунтуються на положеннях матеріального права висновки районного суду щодо законності й обґрунтованості указаної частини заявленого по справі позову;

встановивши, що права ОСОБА_1 як матері порушуються батьком, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_4 та про визначення способів участі матері у вихованні дитини та у спілкуванні з ним шляхом встановлення систематичних побачень;

матеріалами справи доведено відсутність у ОСОБА_1 психологічного контакту з малолітнім. Суд враховує, що наявна конфліктна ситуація між батьками дитини, безумовно, негативно впливає на думки та поведінку дитини. Відповідно до думки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо участі матері у його вихованні, висловленої у судовому засідання, він не заперечує щодо спілкування з матір`ю у вихідний день - суботу, проте за парканом будинку батька, за умови врахування його індивідуального бажання щодо зустрічі. За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками районного суду про необхідність встановлення ОСОБА_1 перехідного періоду протягом трьох місяців участі у вихованні неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 й впродовж перших трьох місяців від дня набрання рішенням законної сили зустрічі матері ОСОБА_1 з малолітнім сином встановити за наступним графіком: кожної першої та третьої суботи місяця з 12-00 години до 13-00 години та кожної другої та четвертої неділі місяця з 12-00 години до 13-00 години, а після закінчення трьохмісячного перехідного періоду встановити зустрічі матері ОСОБА_1 з малолітнім сином кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності батька, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері та кожної другою та четвертої неділі місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності батька, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері. Встановлюючи такий спосіб участі матері у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з норм СК України, положень Конвенції про права дитини, норми яких гарантують як право дитини підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з батьками, так і рівність прав кожного з батьків на особисте спілкування з дитиною, врахував пріоритет інтересів дітей при вирішенні вказаного питання та, встановивши, що батько дитини заперечує право матері у справі на участь у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 і спілкування з ним, визначив позивачці такий спосіб участі і спілкування з дитиною, який забезпечить поновлення її прав як матері та відповідає найвищим інтересам її дитини;

з висновками районного суду в частині встановлення ОСОБА_1 способів участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в канікулярний період у наступному порядку: щорічно протягом перших трьох днів підряд в період весняних, осінніх та зимових шкільних канікул без участі батька, за участю матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері та спільного відпочинку з нею; в період літніх канікул з 15 червня по 31 липня за участю матері, без участі батька; щорічно ІНФОРМАЦІЯ_10 з 15год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. без присутності батька, за участю матері, з нагоди дня народження ОСОБА_4 ; щорічно ІНФОРМАЦІЯ_9 з 15 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. без присутності батька, за участю матері з нагоди дня народження ОСОБА_1 ; щорічно ІНФОРМАЦІЯ_8 з 15 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. без присутності батька, за участю матері з нагоди дня народження дідуся ОСОБА_7 ; у святкові та вихідні дні щорічно з 15 год. 00 хв. до 21 год 00 хв без присутності батька, за участю матері, погодитися неможливо. Районний суд, встановлюючи додатковий час спілкування з дитиною у період канікул, святкових днів та днів народжень, належним чином не врахував характер відносин матері й дитини та на даний час, що з урахуванням викладеного, не впливатиме позитивно на розвиток дитини та її психоемоційний стан. Долучений до справи протокол психоконсультаційного дослідження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 21 вересня 2016 року лікарем ОСОБА_8 ТОВ «Дитячий медичний центр «Добробут», який суд визнав належним доказом по справі, указує про наявність довірливих відносин дитини з матір`ю у вересні 2016 року. Проте після проведеного дослідження сплинув значний період часу й з 2017 року спілкування матері з дитиною хоча і не за її волі, але припинилося. Апеляційний суд звертає увагу, що рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. Ухвалюючи рішення в зазначеній частині вимог, районний суд належним чином не врахував викладене, а також думку дитини під час її опитування судом та під час складання відповідного висновку органом опіки та піклування. З урахуванням обставин справи та відношення яке склалося у дитини до матері апеляційний суд вважає, що на даний час додаткові зустрічі у період канікул, святкових, вихідних днів та з нагоди днів народжень дитини й матері з зазначенням конкретного періоду й часу спілкування будуть надмірним тягарем та не сприятимуть відновленню психологічного контакту матері й дитини;

апеляційний суд звертає увагу суду на те, що дідусь ОСОБА_12 , не є учасником справи, вимоги про його участь у спілкуванні з малолітнім не заявлено, а тому районний суд дійшов хибного висновку про наявність підстав щодо надання йому часу зустрічей з онуком;

окрім цього, рішенням суду сторін спору зобов`язано вчиняти певні дії. Зокрема, ОСОБА_2 : у встановлені дні та години і не пізніше, ніж за два дні до зустрічей з дитиною, повідомляти ОСОБА_1 про наявність об`єктивних причин, які перешкоджають дотриманню встановленого судом графік; повідомляти засоби зв`язку дітей, стан їх здоров`я; не перешкоджати матері дітей брати участь у їх вихованні та спілкуванні з ними, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері, а щодо ОСОБА_1 - дотримуватись режиму харчування, розвитку та відпочинку дітей, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дітей. Між тим, ці зобов`язання носять загальноприйнятних характер та відповідають нормам моралі, визначених у суспільстві, які сторони, як батьки малолітнього сина ОСОБА_4 повинні дотримуватися, остільки протилежне може шкодити інтересам та здоров`ю дитини, а щодо сина ОСОБА_4 , який є студентом та проживає окремо від батьків, установлені щодо нього зобов`язання є хибними. Також підлягає врахуванню та обставина, що визначені судом зобов`язання виходять за межі заявленого по справі позову, а необхідність повторно зобовязувати батька не перешкоджати матері спілкуватися дітьми не ґрунтується на положеннях процесуального права.

Аргументи учасників

02 лютого 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року, у якій вона, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить:

скасувати постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року;

прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року та задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року;

змінити мотивувальну частину рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року замість «Після закінчення трьохмісячного перехідного періоду встановити зустрічі матері ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 за наступним графіком: кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності батька, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері та кожної другої та четвертої неділі місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності батька, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері» вказати «Після закінчення трьохмісячного перехідного періоду встановити зустрічі матері ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за наступним графіком: з 10-00 години кожної першої та третьої суботи місяця до 19-00 години кожної першої та третьої неділі місяця без присутності батька, з можливістю перебування дитини у місці проживання матері»;

змінити резолютивну частину рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року замість «Після закінчення трьохмісячного перехідного періоду встановити зустрічі матері ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 за наступним графіком: кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності батька, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері та кожної другої та четвертої неділі місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності батька, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері» вказати «Після закінчення трьохмісячного перехідного періоду встановити зустрічі матері ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за наступним графіком: з 10-00 години кожної першої та третьої суботи місяця до 19-00 години кожної першої та третьої неділі місяця без присутності батька, з можливістю перебування дитини у місці проживання матері»;

в іншій частині резолютивну частину залишити без змін.

У касаційній скарзі і її уточненій редакції представник ОСОБА_1 зазначає, що:

в апеляційній скарзі позивач просила змінити графік зустрічей з сином, фактично додавши до її зустрічей з сином 2 ночі в місяць ночівлі сина в її помешканні. Апеляційний суд відмовив у задоволенні її апеляційної скарги без наведення обґрунтувань і мотивів такого рішення. Суди встановили факт чинення перешкод ОСОБА_2 матері ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4 вже на час подання позовної заяви (2019 рік). Апеляційним судом не зазначено, якими конкретно матеріалами справи доводиться відсутність між матір`ю та малолітнім сином ОСОБА_6 психологічного контакту. З 2017 року відповідач ізолював її від сина, не дозволяв і не допускав незалежних психологів Міського центру дитини служби у справах дітей КМДА до діагностування психологічного стану ОСОБА_4 , визначення його ставлення до кожного з батьків, причин виникнення в дитини небажання спілкуватись з матір`ю з часу проживання в новій сім`ї батька. Вказані обставини підтверджуються довідкою № 069019/К-158-136 від 24 червня 2019 року та листом 010/К-140-108 від 07 серпня 2020 року, виданими Міським центром дитини Служби у справах дітей КМДА, які доводять факт недопуску батьком ОСОБА_2 психологічних обстежень ОСОБА_4 і в 2019 році, і в 2020 році;

вона заявила клопотання про призначення судової психологічної експертизи з метою встановлення психоемоційного стану ОСОБА_4 , його ставлення до кожного з батьків, причин зникнення, за час проживання з батьком, у дитини бажання спілкуватись з нею - матір`ю та встановлення наявності чи відсутності факту негативного впливу батька ОСОБА_2 на думку дитини та ставлення ОСОБА_4 до матері. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва було відмовлено в призначенні вказаної судової психологічної експертизи. Колегія суддів апеляційного суду не володіє достатніми спеціальними знаннями в галузі дитячої психології, які б давали їм можливість отримати повні, об`єктивні та достовірні відомості щодо психологічного та психоемоційного стану дитини - ОСОБА_11 , щодо його психологічного контакту з матір`ю, характеру їх відносин та причин зміни ставлення дитини - ОСОБА_11 до матері ОСОБА_1 за той час, що він проживає з батьком. Відповіді на вказані питання може надати виключно експерт психологічної експертизи. Тому колегія суддів невмотивовано ствердила про те, що між нею та її сином відсутній психологічний контакт, та що характер її із сином дитячо-батьківських відносин спілкування у святкові дні та канікулярний період буде тягарем для її сина, який не позитивно впливатиме на його розвиток та психоемоційний стан;

колегія суддів послалася на думку дитини - 11-річного ОСОБА_11 , який до того часу як у 5-річному віці був відібраний від матері батьком і в подальшому протягом майже 6-ти років був ізольований від матері при тому, що судом встановлено, що батько ОСОБА_2 чинив і чинить їм перешкоди у спілкуванні. Суди не встановили, чому, проживаючи з батьком, дитина припинила бажати спілкування з матір`ю. Помилковим є висновок апеляційного суду, що спілкування матері з сином в канікулярний, святковий час і в дні народжень не впливатиме позитивно на розвиток дитини та її психоемоційний стан;

апеляційний суд визначив спосіб участі матері - ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 у канікулярний період, святкові, вихідні дні та з нагоди дня народження сина ОСОБА_4 та матері за бажанням дитини. У мотивувальній частині постанови колегія суддів вказує, що факт чинення перешкод відповідачем з 2019 року знайшов своє підтвердження в матеріалах справи та є встановленим і при цьому визначила побачення з сином у канікулярний період, святкові, вихідні дні та з нагоди днів народження сина ОСОБА_4 та матері виключно за бажанням сина, не встановлюючи конкретного часу таких зустрічей та тривалості. Проте апеляційний суд не встановив характер дій ОСОБА_2 по чиненню перешкод позивачу у спілкуванні із сином. Встановлений судом факт того, що батько, з яким проживає дитина, чинить перешкоди, виключає можливість зустрітись та поспілкуватись матері з сином за бажанням дитини. Коли має місце чинення перешкод через психологічний тиск батька на дитину, то дитина ніколи, проживаючи з батьком, не висловить свого бажання побачитись та поспілкуватись з матір`ю, яку батько не допускає до такого спілкування;

орган опіки та піклування Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області у своєму складі не має психологів, які б на розгляд комісії надали психологічний висновок за результатами психологічного діагностування ОСОБА_11 з основоположних для вирішення цього спору. Рішення приймалось виключно зі слів батька, який, як встановлено судом, чинив і чинить перешкоди у спілкуванні матері та дитини, та зі слів, на той час 9-річного ОСОБА_4 , що проживає з батьком, який перешкоджає йому спілкуватись із матір`ю і був приведений у службу у справах дітей батьком;

в апеляційній скарзі вона просила змінити рішення і замість графіку: кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності батька, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері та кожної другої та четвертої неділі місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності батька, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері надати більш компактний і зручний графік як для спілкування, так і для відновлення повноцінного дитячо-батьківського зв`язку нашого з сином: з 10-00 години кожної першої та третьої суботи місяця до 19-00 години кожної першої та третьої неділі місяця без присутності батька, з можливістю перебування дитини у місці проживання матері. Колегія суддів не навела жодних доводів та аргументів, чому вони відмовили у зміні графіку та доданні виключно двох ночей у місяць ночівлі ОСОБА_4 в її помешканні. Судом встановлено, що вона не має жодних поведінкових, побутових особливостей та звичок, які б могли слугувати перешкодою її позитивному батьківському впливу на нормальний розвиток її синів. Судом не встановлено жодних обставин, які слугували б перешкодою для зустрічей дітей з нею- з можливістю їх ночівлі у помешканні, в якому вона проживає. При такому щотижневому графіку зустрічей, як визначено в рішенні Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року, ні вона, ні відповідач не матимуть повних два вихідних дні на тиждень, які кожен з них міг би провести з молодшим сином ОСОБА_6 . Крім того, враховуючи, що відповідач з сином ОСОБА_4 проживає за межами міста Києва, то з відведеного на зустрічі з сином часу вона щоразу витрачатиме 1 годину на проїзд з ОСОБА_3 у м. Київ, і 1 годину на повернення ОСОБА_3 у с. Гнідин по закінченню їхньої зустрічі. Якби судом було встановлено для спілкування позивача з сином наступний графік: з 10 год 00 хв. кожної першої та третьої суботи місяця до 19 год 00 хв. кожної першої та третьої неділі місяця без присутності батька з можливістю перебування дитини у місці проживання матері, - то кожний з батьків мав би щомісячно перші та треті вихідні дні (суботу та неділю) поспіль для спілкування з сином. Разом з тим, коли ОСОБА_4 окрім денних зустрічей з матір`ю буде проводити двічі на місяць у матері вихідні з ночівлею, це дасть їй як матері можливість більш повноцінно організувати спілкування з сином, розвиток дитини, підтримання оптимального дитячо-батьківського контакту;

апеляційний суд безпідставно звузив наданий судом першої інстанції графік для спілкування з сином ОСОБА_6 . Судом позбавлено її права і можливості спілкуватись з сином в свята, вітати свою дитину і проводити з ним святкування, позбавлено можливості проводити з сином сезонний час відпочинку та оздоровлення дитини;

апеляційний суд усупереч усталеній судовій практиці скасував рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання ОСОБА_2 , з яким проживає ОСОБА_4 , повідомляти позивача про об`єктивні причини, які перешкоджають дотриманню встановленого судом графіку, повідомляти про стан здоров`я дитини та засоби зв`язку з сином.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди ОСОБА_1 із оскарженими рішеннями у частині встановлення порядку участі матері ОСОБА_1 у вихованні і спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді систематичних побачень та перебування дітей з матір`ю за графіком, у канікулярний період, святкові дні та з нагоди дня народження сина ОСОБА_4 та матері. В іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому в касаційному порядку не переглядаються.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі і витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2023 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження у складі колегії із п`яти суддів.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, що неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зазначено, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 15 жовтня 2018 року у справі № 686/14512/17, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, судове рішення ухвалено з порушенням пункту 3 частини третьої статті 411 ЦПК України.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2003 року, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року розірвано.

Від шлюбу мають дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

згідно із свідоцтвом про народження, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Донецьк, про що здійснено актовий запис № 20.

Відповідно із свідоцтва про народження, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Донецьк, про що 20 січня 2012 року здійснено відповідний актовий запис № 57.

Згідно із довідкою від 06 листопада 2017 року № , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взято на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно із довідкою від 06 листопада 2017 року № , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взято облік внутрішньо переміщеної особи, за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки від 06 листопада 2017 року № ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 взято на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно із договором про сплату аліментів на дітей та їх утримання від 26 жовтня 2016 року, укладеним між ОСОБА_2 , батьком та ОСОБА_1 , матір`ю, з другої сторони, сторони домовились про утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 .

Згідно із Протоколу психоконсультаційного дослідження - ТОВ «Дитячий медичний центр «Добробут» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проведеного 21 вересня 2016 року лікарем ОСОБА_8 в присутності матері з метою визначення стану дитини в період після розлучення батьків, ОСОБА_4 на момент дослідження знає про конфлікти батьків, але хоче щоб все «швидше закінчилось». Каже, що «стомився від того, що вони весь час сваряться». Характер відносин з матір`ю довірливий, спілкування у присутності психолога відбувається на спокійному психо-емоційному рівні. Зоною конфлікту з мамою є виконання домашніх завдань і підтримка рівня шкільних знань на достатньому рівні, що є основною вимогою мами до дитини. Дитина визнає, що батько в питаннях навчання менш вимогливий і що з ним він має більше часу для ігор на комп`ютері. В процесі психологічної гри легко розповідав про свої емоції, вступав в дискусію з мамою про те, що вважає для себе хорошим, а що поганим. Має свою думку і відстоює її. Легко виявляє свої емоції і почуття. Може бути нестриманим. Прив`язаний до обох батьків, але відчуває злість на обох батьків за рішення не проживати разом.

Згідно із Протоколу психоконсультаційного дослідження - ТОВ «Дитячий медичний центр «Добробут» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проведеного 30 листопада 2016 року лікарем ОСОБА_8 в присутності матері, з метою визначення стану дитини після розлучення батьків на момент дослідження на малюнку ОСОБА_4 зобразив всю сім`ю: матір, батька, себе та брата ОСОБА_4 . Дитина не усвідомлювала, що батьки розлучились, казав, що батько пішов, але скоро повернеться, розповідав про сім`ю так ніби всі проживають разом. Дитина прив`язана до матері. Відносини з матір`ю довірливі. Батько виступає як авторитет, якого треба слухати. Фантазує про те, що батько пішов, тому що він себе погано поводив. В процесі проведення методики Рене Жиля вказує своє місце завжди поряд з матір`ю. В розмові згадує про бабусю, тітку, сумує за дідусем, виявляє тривожність і страх, коли говорить про батька.

Згідно із листом Міського центру дитини від 24 червня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що її звернення від 12 червня 2019 року щодо визначення психоемоційного стану дітей у зв`язку з розглядом цивільної справи про відібрання дітей та повернення їх матері не є можливим.

Відповідно до листа від 07 листопада 2019 року Департаментом освіти і науки у відповідь на адвокатський запит ОСОБА_15 повідомлено про те, що облік учнів та вихованців здійснюється у закладах освіти.

Відповідач згідно із листом Служби у справах дітей та сім' Золочівської сільської ради від 22 червня 2021 року №13-14/20 ОСОБА_2 разом з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2018 року визначено місце проживання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_2 за місцем фактичного проживання батька до досягнення сином десятирічного віку.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Золочівської сільської ради затвердженого рішенням виконавчого комітету Золочівської сільської ради від 30 серпня 2021року № 181 встановлено матері - ОСОБА_1 порядок участі у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступним чином: перша та третя субота кожного місяця з 10:00 до 18:00 (в присутності батька) за бажанням дитини; спілкування та спільний відпочинок, святкові дні, дні народження хлопців за бажанням дітей.

Зазначене рішення орган опіки та піклування обґрунтовував інформацією, отриманою за наслідками бесіди, проведеної працівниками служби у справах дітей та сім`ї з дітьми, які під час спілкування повідомили, що не мають бажання спілкуватися з матір`ю через її неадекватну поведінку, у них хороші стосунки з батьком, довірливі стосунки з теперішньою його дружиною. Зі слів дітей взаємини з матір`ю у них конфліктні, напружені та найважливішою найбільш значимою людиною для них є батько, до якого звертаються за порадою, допомогою та підтримкою.

Позиція Верховного Суду

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18 (провадження № 61-18994св19) вказано, що «відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Суд першої інстанції, встановивши, що між сторонами склались стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дітьми, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми, які проживають з матір`ю, дійшов правильного висновку про доцільність спілкування батька з дітьми без присутності матері».

У постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 жовтня 2018 року у справі № 686/14512/17 (провадження № 61-7540св18) зазначено: «Посилання заявника на небажання дитини спілкуватися із батьком і відсутність прихильності до нього не можуть бути покладені в основу судового рішення, враховуючи малий вік дитини та факт її постійного проживання з матір`ю, яка має конфлікт з батьком, що негативно впливає на сприйняття дитиною його особи. За таких обставин небажання дитини спілкуватися із батьком обумовлене ситуацією, яка склалася між сторонами, і не може бути підставою для обмеження ОСОБА_16 у реалізації його батьківських прав на участь у вихованні дитини і спілкуванні із нею. Касаційний суд відхиляє доводи заявника про необхідність проведення зустрічей дитини з батьком виключно у її присутності, оскільки судами встановлено, що між сторонами існує конфлікт і постійно виникають суперечки та сварки, що впливає на ставлення дитини до батька, тому проведення зустрічей у присутності матері не сприятиме налагодженню відносин між ОСОБА_16 і сином ОСОБА_17 ».

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Диспозитивність - один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача. Якщо особою заявляється належна позовна вимога, яка може її ефективно захистити, суди не повинні відмовляти у її задоволенні виключно з формальних міркувань. Така відмова призведе до необхідності особи повторно звертатись до суду за захистом своїх прав (які при цьому могли бути ефективно захищені), що невиправдано затягне вирішення справи по суті (див. пункт 118 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

У справі, що переглядається:

при встановленні матері порядку участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд апеляційної інстанції, виходив із необхідності встановити ОСОБА_1 перехідний період протягом трьох місяців участі у вихованні неповнолітнього ОСОБА_3 . Відповідно до цього графіку протягом перших трьох місяців від дня набрання рішенням законної сили зустрічі матері ОСОБА_1 із сином ОСОБА_3 встановлено за таким графіком: кожної першої та третьої суботи місяця з 12-00 години до 13-00 години та кожної другої та четвертої неділі місяця з 12 00 години до 13-00 години, після закінчення тримісячного перехідного періоду встановлено зустрічі матері ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 за таким графіком: кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності батька, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері та кожної другою та четвертої неділі місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності батька, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері;

ОСОБА_1 просить у касаційній скарзі змінити резолютивну частину рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року замість «Після закінчення трьохмісячного перехідного періоду встановити зустрічі матері ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 за наступним графіком: кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності батька, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері та кожної другої та четвертої неділі місяця з 10-00 години до 19-00 години без присутності батька, з можливістю відвідування дитиною місця проживання матері» вказати «Після закінчення трьохмісячного перехідного періоду встановити зустрічі матері ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наступним графіком: з 10-00 години кожної першої та третьої суботи місяця до 19-00 години кожної першої та третьої неділі місяця без присутності батька, з можливістю перебування дитини у місці проживання матері»;

ОСОБА_1 посилається на те, що такий графік є більш зручним і конфортним для відвідування дитиною місця проживання матері, є зручнішим для спілкування і для відновлення повноцінного дитячо-батьківського зв`язку. Судами встановлено, що ОСОБА_1 не має жодних поведінкових, побутових особливостей та звичок, які б могли слугувати перешкодою її позитивному батьківському впливу на нормальний розвиток її синів. Судами не встановлено жодних обставин, які слугували б перешкодою для зустрічей дітей із матір`ю з можливістю їх ночівлі у помешканні, в якому вона проживає. При такому щотижневому графіку зустрічей, як визначено в рішенні Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року, сторони не матимуть повних два вихідних дні на тиждень, які кожен з батьків міг би провести із сином ОСОБА_6 . Крім того, відповідач із сином ОСОБА_4 проживає за межами міста Києва, тому з відведеного на зустрічі з сином часу позивачка щоразу витрачатиме 1 годину на проїзд з ОСОБА_4 до міста Києва і 1 годину на повернення ОСОБА_4 у село Гнідин по закінченню зустрічі;

апеляційний суд, встановлюючи графік побачень ОСОБА_1 із сином ОСОБА_4 , у тому числі й після закінчення тримісячного перехідного періоду, не перевірив чи є він зручним і комфортним для відвідування дитиною місця проживання матері; не встановив чи сприятиме такий графік відновленню повноцінного дитячо-батьківського зв`язку;

апеляційний суд не врахував, що встановлений графік побачень малолітнього сина ОСОБА_4 з матір'ю передбачає, що дитина щотижня кожен окремий із вихідних проводить із одним із батьків. не перевірив чи відповідатиме такий графік інтересам дитини. При цьому апеляційний суд не встановив жодних обставин, які слугували б перешкодою для зустрічей дітей із матір`ю з можливістю їх ночівлі у помешканні, в якому вона проживає;

помилковими є висновки апеляційного суду про те, що додаткові зустрічі у період канікул, святкових, вихідних днів та з нагоди днів народжень дитини й матері із зазначенням конкретного періоду й часу спілкування будуть надмірним тягарем та не сприятимуть відновленню психологічного контакту матері й дитини;

апеляційний суд не врахував, що позивач є психічно здоровою особою, підтримує сімейні зв`язки зі своєю родиною, любить своїх синів і бажає приймати участь у їх вихованні. Доказів застосування позивачкою щодо дітей фізичних покарань, наявності у неї шкідливих звичок, які б перешкоджали нормальному вихованню синів, суду не надано. Незважаючи на неприязні відносини між сторонами, які призвели до певного відчуження і зниження емоційного зв`язку дітей з матір`ю, регулярне спілкування синів з матір`ю не лише не перешкоджатиме їх нормальному розвитку і вихованню, а і буде сприяти цьому, оскільки дітям потрібна любов, турбота та увага обох батьків, а роль матері у вихованні синів є надзвичайно важливою;

апеляційний суд не встановив чи надання додаткових зустрічей у період канікул, святкових, вихідних днів та з нагоди днів народжень дитини й матері із зазначенням конкретного періоду й часу спілкування будуть надмірним тягарем для дитини та чи сприятимуть такі зустрічі відновленню психологічного контакту матері й дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, апеляційний суд зробив передчасний висновок про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення порядку участі матері ОСОБА_1 у вихованні і спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді систематичних побачень та перебування дітей з матір`ю за графіком.

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом (частина четверта статті 411 ЦПК України).

Тому постанову апеляційного суду в оскарженій частині належить скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що вона заявила клопотання про призначення судової психологічної експертизи з метою встановлення психоемоційного стану ОСОБА_4 , його ставлення до кожного з батьків, проте ухвалою Дарницького районного суду міста Києва було неправомірно відмовлено в призначенні вказаної судової психологічної експертизи.

Згідно частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

ОСОБА_1 не обгрунтувала об`єктивної неможливості розгляду справи без спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини справи неможливо. Тому відсутні підстави для призначення судової психологічної експертизи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені рішення частково ухвалені без дотримання норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права. У зв`язку із наведеним колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу належить задовольнити частково, постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року у частині встановлення порядку участі матері ОСОБА_1 у вихованні і спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді систематичних побачень та перебування дітей з матір`ю за графіком, у канікулярний період, святкові дні та з нагоди дня народження сина ОСОБА_4 та матері скасувати та передати справу у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року у частині встановлення порядку участі матері ОСОБА_1 у вихованні і спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді систематичних побачень та перебування дітей з матір`ю за графіком, у канікулярний період, святкові дні та з нагоди дня народження сина ОСОБА_4 та матері скасувати та передати справу у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року у скасованій частині втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук