Справа № 529/181/22
Провадження № 2/529/6/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.,

представника відповідача Селянського (фермерського) господарства "Світанок"-адвоката Грущанського Владислава Олеговича

розглянувши в режимі відеоконференції в судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватної агрофірми "Подоляка" до ОСОБА_1 , Селянського (Фермерського) господарства "Світанок", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчого комітету Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Приватної агрофірми "Подоляка" - адвокат Борзовець О.В. звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 20 грудня 2012 року між ПАФ "Подоляка" та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі №115 відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у користування земельну ділянку площею 6,9 га з кадастровим номером :00:001:0106, що належить орендодавцю, строком на 10 років. Орендар умови договору виконував належним чином та у повному обсязі сплачував орендну плату, використовував земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та умов оренди, порушень умов договору не допускав.

Однак, як стало відомо з інформації, що міститься у Публічній кадастровій карті, 27.05.2021 року відповідачем ОСОБА_1 було зареєстровано договір оренди земельної ділянки із Селянським (Фермерським) господарством "Світанок" (далі по тексту - СФГ "Світанок"). Посилаючись на вказані обставини, представник позивача вважає, що оскільки відповідач ОСОБА_1 зареєструвавши договір оренди землі на момент чинності договору оренди, укладеного із позивачем ПАФ "Подоляка", порушила законні права та інтереси позивача. Тому, представник позивача просить визнати недійним договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та СФГ "Світанок" щодо земельної ділянки площею 6,9 га з кадастровим номером :00:001:0106 та зареєстрований 27.05.2021, з подальшим скасуванням державної реєстрації вказаного договору оренди під зробленим записом за №43858567.

Представник позивача ПАФ "Подоляка" - адвокат Борзовець О.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача СФГ "Світанок" - адвокат Грущанський В.О. в судовому засіданні пояснив, що не визнає позов позивача в повному обсязі. Вказав, що договір оренди землі від 20 грудня 2012 року № 115 відповідач ОСОБА_2 не підписувала, він містить виправлення в році укладення, а підписувала договір у 2007 році, що підверджується актом прийому - передачі земельної ділянки від 2007 року, тому строк дії договору сплив ще у 2017 році.

Також, представник відповідача вказав, що саме на державного реєстратора покладено обов`язок здійснити перевірку зареєстрованих прав, в тому числі попередніх користувачів, та не покладається та СФГ "Світанок".

Крім того, земельною ділянкою наданою в оренду за договором від 20 грудня 2012 року № 115, на даний час користується ПАФ "Подоляка", тобто будь - яких перешкод у останнього у використанні земельною ділянкою не існує.

На підставі викладеного, представник відповідача просить у задоволені позовних вимог відмовити за безпідставністю та за результатами розгляду справи стягнути з позивача на користь СФГ "Світанок" понесені останнім судові витрати на правову допомогу в сумі 27 000 грн. Крім того, просив застосувати до спірних відносин позицію Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 № 610/1030/18-ц.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій вказала, що не визнає позову позивача та просить відмовити у його задоволенні повністю, з огляду на те, що ніяких договорів у 2012 році вона з ПАФ "Подоляка" не укладала та не підписувала.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився. До суду надійшло клопотання від представника сільської ради в особі сілького голови Городянка Валентина, згідно якого сільська рада претензій до позивача не має та просить розглянути справу за відсутності її представника.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення по суті позову від представника відповідача СФГ "Світанок" - адвоката Грущанського В.О., дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

З наявної у матеріалах справи копії державного акту га право власності на земельну ділянку від 27 липня 2007 року серії ПЛ №102548, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на прво постійного користування землею, договір оренди землі за № 11 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 квітня 2007 року №572 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 6,91 га, яка розташована в адміністративних межах Байрацької сільської ради, Диканського району, Полтавської області. Цільове призначення (використання) вказаної земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Судом встановлено, що 20.12.2012 року укладено типовий договір оренди землі №129 між Орендодавцем, ОСОБА_1 , та Орендарем ПАФ "Подоляка" в особі генерального директора Подоляка О.Ф. Відповідно до умов договору, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Байрацької сільської ради загальною площею 6,91 га, в тому числі 6,91 га ріллі у задовільному стані. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню. Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію /а.с. 10-12/.

Вказаний договір оренди був зареєстрований Відділом Держкомзему у Диканському районі Полтавської області 20 рудня 2012 року за реєстраційним номером: 01715.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України "Про оренду землі".

Передання в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності, зокрема, громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина друга статті 124 ЗК України у редакції, чинній на час підписання первинних договорів оренди та їх державної реєстрації).

Частною 1 ст. 210 ЦК України визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 125 ЗК України у вказаній редакції право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди та його державної реєстрації.

Стаття 20 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 18 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Договір оренди земельної ділянки від 20 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАФ "Подоляка" було зареєстровано у Відділі Держкомзему у Диканському районі Полтавської області 20 грудня 2012 року за № 01715.

Таким чином, строк дії вказаного договору оренди земельної ділянки почався після набрання ним чинності - з 20 грудня 2012 року та сплинув 20 грудня 2022 року.

Отже на момент укладення орендодавцем ОСОБА_1 спірного договору оренди земельної ділянки, який було зареєстровано 27 травня 2021 року з орендарем - СФГ "Світанок", був чинним договір оренди тієї самої земельної ділянки від 20 грудня 2012 року, укладеного із орендарем - ПАФ "Подоляка".

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частини перша та друга статті 15 ЦК України).

За змістом наведених приписів способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника. Іншими словами, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (пункт 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі N 310/11024/15-ц).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування ( постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі N 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі N 905/1926/16 ).

Позивач ПАФ "Подоляка" звернувся до суду із даним позовом 05 квітня 2022 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що його право користування орендованою земельною ділянкою було порушено укладенням відповідачем ОСОБА_1 спірного договору оренди земельної ділянки зареєстрованої 27 травня 2021 року з СФГ "Світанок".

Згідно з ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, згідно вказаної норми - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю має власник земельної ділянки або землекористувач.

Позивачем не доведено, що внаслідок укладення відповідачем ОСОБА_1 і СФГ "Світанок" договору оренди земельної ділянки, який було зареєстровано 27.05.2021 року, були порушені його права як орендаря на користування цією земельною ділянкою, оскільки на момент розгляду справи строк дії договору оренди від 20.12.2012 року, укладених між ПАФ "Подоляка" і ОСОБА_1 закінчився, з користування позивача, до моменту припинення договору оренди, вказана земельна ділянка не вилучалась, на даний час, позивач не є орендарем спірної земельної ділянки, а тому спірний договір не порушує його права.

Крім того, відповідно до Постанови від 01.04.2020 № 610/1030/18-ц Великої Палати, Верховного Суду, якщо особа, якій належить право оренди земельної ділянки (первинний орендар) за законодавством, що було чинним до 1 січня 2013 року, після настання цієї дати не зареєструвала її право в у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то укладення наступного договору оренди того ж майна під час дії первинного договору оренди може порушити відповідне право первинного орендаря у разі, коли на підставі наступного договору оренди відповідна земельна ділянка передана у користування наступному орендареві, а право останнього - зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Така реєстрація унеможливлює внесення запису до вказаного реєстру про право оренди тієї ж ділянки первинним орендарем.

У такому випадку суд може захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати його право оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, означену можливість первинний орендар матиме тільки тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема, якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди. В іншому випадку в позові слід відмовити.

Суд також враховує, що хоч станом на момент звернення з позовом до суду - 05 квітня 2022 року - первинний договір оренди ще був чинним до 20 грудня 2022 року, але згідно з умовами цього договору, позивач не реалізував переважне право на продовження строку його дії, а саме не пізніше ніж за 90 днів до закінчення дії договору не повідомив письмово орендодавця про намір продовжити його дію /п.8/, тому суд дійшов висновку, що на момент постановлення рішення, у позивача відсутнє право користування спірною земельними ділянками та внаслідок цього - про відмову у задоволенні позову, оскільки такий спосіб захисту є неефективним та не призведе до відновлення користування спірною земельною ділянкою.

Крім того, щодо позовної вимоги про скасування рішень про державну реєстрацію спірного договору суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки вона є похідною від вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

В свою чергу, твердження представника відповідача про те, що Договір оренди земельної ділянки від 20 грудня 2012 року, укладений між ПАФ "Подоляка" та ОСОБА_1 містить виправлення щодо його року укладення, а також те, що ОСОБА_2 його не підписувала судом не враховуються, оскільки останній в судовому порядку не оспорювався, доказів його нікчемності суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Питання щодо розподілу судових витрат у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу буде вирішено відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із заявленим про це клопотанням представника відповідача СФГ "Світанок".

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову Приватної агрофірми "Подоляка" до ОСОБА_1 , Селянського (Фермерського) господарства "Світанок", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчого комітету Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації - відмовити.

Питання щодо розподілу судових витрат у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу буде вирішено відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із заявленим про це клопотанням представника відповідача Селянського (фермерського) господарства "Світанок" - адвоката Грущанського Владислава Олеговича .

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст складено 07 квітня 2023 року.

Головуючий О.С. Кириченко