КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №754/9529/21 Головуючий у І інстанції - Зотько Т.А.
апеляційне провадження №22-ц/824/7350/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - Лілякова Олексія Анатолійовича на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належним їй нерухомим майном: квартирою АДРЕСА_1 шляхом відновлення у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, рівня ізоляції ударного шуму конструкції міжповерхового перекриття між приміщеннями вищевказаних квартир згідно з вимогами нормативно-правових актів у галузі будівництва та державних санітарних норм.

Одночасно з поданням позовної заяви заявила клопотання про призначення комплексної судової будівельно-технічної експертизи, в якому послалася на те, що проведення акустичних вимірювань є вузькопрофільним напрямком будівельної галузі знань та потребує застосування спеціального обладнання для проведення комплексної судової будівельно-технічної експертизи, а також для проведення експертизи необхідно залучити сертифікованих фахівців, які мають поглиблені знання у даному напрямку та відповідне обладнання.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 лютого 2022 року клопотання задоволено частково.

Призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Судової незалежної експертизи України.

На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

12 жовтня 2022 року на адресу суду повернуті матеріали справи з викладенням обставин, які стали підставою для неможливості проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2022 року поновлено провадження у справі.

10 листопада 2022 року у підготовчому засіданні оголошено перерву з метою надання часу для погодження експертної установи для проведення будівельно-технічної експертизи за клопотанням представника позивача про призначення комплексної судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2022 року закрито підготовчий розгляд справи та призначено судове засідання.

13 лютого 2023 року від представника позивача - адвоката Лілякова О.А. надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження у справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2023 року клопотання представника позивача - адвоката Лілякова О.А. про повернення до стадії підготовчого провадження у справі - залишено без задоволення.

Клопотання представника позивача - адвоката Лілякова О.А. про призначення судової будівельно-технічної експертизи - задоволено.

Призначено у справі комплексну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Клівак Олені Володимирівні.

На вирішення судового експерта поставлено наступні питання:

- визначити індекс звукоізоляції міжповерхового перекриття між житловою кімнатою площею 14, 80 кв.м та кухнею квартири АДРЕСА_1 та житловою кімнатою і кухнею квартири АДРЕСА_2 , які розташовані безпосередньо одна над одною?

- чи наявне порушення звукоізоляції міжповерхового перекриття між житловою кімнатою площею 14, 80 кв.м та кухнею квартири АДРЕСА_1 та житловою кімнатою і кухнею квартири АДРЕСА_2 , які розташовані безпосередньо одна над одною?

- у разі виявлення порушень, чи існує причинний зв`язок між заміною підлогового покриття (з лінолеуму на ламінат та керамічну плитку - в приміщеннях квартири АДРЕСА_2 ) та порушенням звукоізоляції міжповерхового перекриття між житловою кімнатою площею 14, 80 кв.м та кухнею квартири АДРЕСА_1 та житловою кімнатою і кухнею квартири АДРЕСА_2 , які розташовані безпосередньо одна над одною?

Попереджено судового експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, що передбачена ст.ст.384,385 КК України.

Попереджено судового експерта про необхідність отримання попередньої згоди власників нерухомого майна на вчинення будь-яких втручань у будівельно-технічні конструкції належного їм на праві власності нерухомого майна.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача, встановлено строк оплати вартості експертизи - десять днів з дня отримання повідомлення про оплату експертизи.

Надано письмовий дозвіл на залучення для проведення експертизи сертифікованого фахівця - інженера - проектувальника ОСОБА_4 .

Одночасно суд повідомив судового експерта про відсутність проектної документації на будинок АДРЕСА_3 , а також про наявність в матеріалах справи наданої ОСОБА_3 документації щодо заміни підлогового покриття у квартирі АДРЕСА_2 .

Роз`яснено сторонам наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст.109 ЦПК України.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, представник позивача ОСОБА_1 - Ліляков О.А. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи, та порушення норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким направити вказану справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії підготовчого провадження.

Уважає, що оскаржувану ухвалу постановлено в судовому засіданні на стадії розгляду справи по суті без урахування законних інтересів ОСОБА_1 .

Зауважує, що вказані питання підлягали вирішенню судом на стадії підготовчого провадження, а отже судом передчасно постановлено ухвалу від 20 грудня 2022 року, якою закрито підготовче провадження без вирішення всіх процесуальних питань, що підлягали розгляду на цій стадії.

Вказує, що ОСОБА_1 на даний час позбавлена можливості подати позовну заяву (уточнену) з урахуванням висновку експерта, у тому числі, вирішити питання про пред`явлення додаткових позовних вимог, зокрема, щодо стягнення з відповідача моральної шкоди.

Посилається на те, що у зв`язку з передчасним закриттям стадії підготовчого провадження позивач неповною мірою зможе реалізувати свої процесуальні права та ефективно захистити порушене право власності.

Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направила.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що дана цивільна справа перебуває у провадженні суду протягом тривалого часу, питання щодо призначення даної експертизи ставилось стороною позивача на стадії підготовчого розгляду, а відтак його вирішення не потребує поверненню до стадії підготовчого розгляду.

Задовольняючи клопотання про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив з доцільності призначення експертизи у даній справі, так як для з`ясування обставин справи необхідні спеціальні знання.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах закону.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що у провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.

Одночасно з поданням позовної заяви позивач заявила клопотання про призначення комплексної судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання у зв`язку з переданням справи судді Зотько Т.А.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 лютого 2022 року клопотання задоволено частково.

Призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Судової незалежної експертизи України.

На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

12 жовтня 2022 року на адресу суду повернуті матеріали справи з викладенням обставин, які стали підставою для неможливості проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2022 року поновлено провадження у справі.

10 листопада 2022 року у підготовчому засіданні оголошено перерву з метою надання часу для погодження експертної установи для проведення будівельно-технічної експертизи за клопотанням представника позивача про призначення комплексної судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2022 року закрито підготовчий розгляд справи та призначено судове засідання.

13 лютого 2023 року від представника позивача - адвоката Лілякова О.А. надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження у справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2023 року клопотання представника позивача - адвоката Лілякова О.А. про повернення до стадії підготовчого провадження у справі - залишено без задоволення.

Клопотання представника позивача - адвоката Лілякова О.А. про призначення судової будівельно-технічної експертизи - задоволено.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою представник позивача ОСОБА_1 - Ліляков О.А. фактично не погоджується з відмовою у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження у справі, оскільки позивач у такому випадку позбавлена можливості подати позовну заяву (уточнену) з урахуванням висновку експерта, у тому числі, вирішити питання про пред`явлення додаткових позовних вимог, зокрема, щодо стягнення з відповідача моральної шкоди.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Таким чином, права учасників справи на вчинення процесуальних дій не є абсолютними, подаючи процесуальні заяву та/або клопотання заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо їх подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до частини першої статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання (частина друга статті 189 ЦПК України).

За змістом частини третьої вказаної статті підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання у зв`язку з переданням справи судді Зотько Т.А.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 лютого 2022 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Судової незалежної експертизи України.

12 жовтня 2022 року на адресу суду повернуті матеріали справи з викладенням обставин, які стали підставою для неможливості проведення судової будівельно-технічної експертизи, у зв`язку з чим 14 жовтня 2022 року судом поновлено провадження у справі.

10 листопада 2022 року у підготовчому засіданні оголошено перерву з метою надання часу для погодження експертної установи для проведення будівельно-технічної експертизи за клопотанням представника позивача про призначення комплексної судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2022 року закрито підготовчий розгляд справи та призначено судове засідання.

Та лише 13 лютого 2023 року від представника позивача - адвоката Лілякова О.А. надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження у справі.

Таким чином, станом на 20 грудня 2022 року строк, протягом якого відповідно до положень статті 189 ЦПК України має бути проведено підготовче засідання, закінчився. Будь-яких клопотань про продовження підготовчого провадження до закриття підготовчого засідання учасники справи, зокрема позивач, не подавали.

А отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки дана цивільна справа перебуває у провадженні суду протягом тривалого часу, питання щодо призначення даної експертизи ставилось стороною позивача на стадії підготовчого розгляду, а відтак його вирішення не потребує поверненню до стадії підготовчого розгляду.

Зважаючи на викладене, станом на 20 грудня 2022 року (закриття підготовчого засідання) судом першої інстанції було вирішено всі процесуальні питання, що підлягали розгляду на цій стадії.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

На відміну від викладеного, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Водночас не вважаються зміною підстав позову:

- доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин;

- зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19) та підтриманий у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

У постанові Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19 зазначено, що «під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі № 923/1061/18, від 19 грудня 2019 року у справі № 925/185/19, від 23 січня 2020 року у справі № 925/186/19.

Зважаючи на викладене, посилання сторони позивача на позбавлення судом права ОСОБА_1 на подання подати позовної заяви (уточненої) з урахуванням висновку експерта, у тому числі, вирішення питання про пред`явлення додаткових позовних вимог, зокрема, щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, є не спроможними, оскільки процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «уточнення» позовних вимог.

Можлива заява позивача про збільшення позовних вимог, про яку зазначає її представник, є заявою про доповнення предмета позову новими вимогами, які не були включені до поданого позову. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві.

При цьому, ОСОБА_1 подано позовну заяву немайного характеру з вимогою про

зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належним їй нерухомим майном: квартирою АДРЕСА_1 шляхом відновлення у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, рівня ізоляції ударного шуму конструкції міжповерхового перекриття між приміщеннями вищевказаних квартир згідно з вимогами нормативно-правових актів у галузі будівництва та державних санітарних норм, а тому результат висновку експерта не вплине на обсяг вимог позивача, заявлених у поданому позові.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі №234/11607/20 (провадження № 61-15126св21) зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі №902/271/18, від 16 лютого 2021 року у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22 червня 2021 року у справі №923/525/20, постанові від 16 грудня 2021 року у справі №910/7103/21, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Однак такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, §47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження у справі, оскільки обставини, на які посилається представник позивача, не є вагомими та можуть бути вирішені у разі їх виникнення та наявності процесуального на це права під час розгляду справи по суті.

Окрім того, колегія суддів враховує, що відмова у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження не позбавляє позивача права пред`явити її нові позовні вимоги у загальному порядку, а тому не є обмеженням доступу до правосуддя.

У частині вирішення питання про призначення експертизи апелянтом не вказано жодних доводів незаконності та необґрунтованості ухвали суду першої інстанції.

За таких обставин, аргументи апеляційної скарги сторони позивача не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі, не спростовують правильних висновків суду щодо відмови у задоволення клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, а також не свідчать про порушення судом норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2023 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник