Справа № 369/6037/23
Провадження №2/369/4079/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Вець О.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу № 369/6037/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 369/6037/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу.

01.05.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0021 площею 0,1009 гектар, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 .

08.05.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено виправити описку, допущену в описовій та резолютивній частинах ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.05.2023 року у цивільній справі № 369/6037/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, зазначивши вірно - «Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на об`єкт незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:006:0021, площею 0,1009 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 », замість не вірно зазначеного «Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0021 площею 0,1009 гектар, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 ».

26.06.2023 року представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Козирем С.В. через канцелярію суду зареєстровано заяву про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування поданої заяви представник відповідача вказує, що 01.05.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0021 площею 0,1009 гектар, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 .

08.05.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено виправити описку, допущену в описовій та резолютивній частинах ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.05.2023 року у цивільній справі № 369/6037/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, зазначивши вірно - «Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на об`єкт незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:006:0021, площею 0,1009 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 », замість не вірно зазначеного «Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0021 площею 0,1009 гектар, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 ».

Проте, як вбачається з матеріалів справи об`єкт незавершеного будівництва не перебуває у власності ОСОБА_4 про, що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 328809962 від 11.04.2023 року.

Жодного письмового доказу, який би міг свідчити про право власності ОСОБА_4 на об`єкт незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці :03:006:0021, площею 0,1009 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , в матеріалах справи немає.

У зв`язку з чим слід дійти висновку про помилкове накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:006:0021, площею 0,1009 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , бо право власності на такий об`єкт не зареєстровано.

На підставі вище наведеного, представник позивача просив суд скасувати вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:006:0021, площею 0,1009 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.05.2023 року у справі № 369/6037/23, з урахуванням ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.05.2023 року у справі № 369/6037/23.

29.06.2023 року представником позивача ОСОБА_3 адвокатом Андрєєвим М.А. через канцелярію суду зареєстровано заперечення на заяву представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову та клопотання про залишення заяви представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову без розгляду.

Заперечення на клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову обґрунтоване тим, що заява представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову є необґрунтованою, а її задоволення суперечитиме постанові Верховного Суду від 18.04.2022 року у справі № 705/4132/19.

Вказував, що якщо сторона відповідача стверджує, що арештоване майно відповідачці не належить, то відсутні підстави для оскарження вжитих заходів забезпечення позову, оскільки відсутнє порушене право відповідачки. У такому разі оскаржити заходи забезпечення позову може особа, якій належить відповідне арештоване майно. Якщо сторона відповідача стверджує, що арештоване майно відповідачці все ж таки належить - то це чергове підтвердження правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову. Натомість представник відповідача в заяві про скасування заходів забезпечення позову вводить суд в оману шляхом ухилення від чіткої відповіді - належить арештоване майно відповідачці чи ні.

На підставі вище наведеного, представник позивача просив суд у задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Клопотання представника позивача про залишення заяви представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову без розгляду обґрунтоване тим, що 26.06.2023 року до суду від представника відповідача надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову, яка призначена до розгляду у судовому засіданні 29.06.2023 року.

У заяві про скасування заходів забезпечення позову представник відповідача просить суд скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті судом згідно ухвали від 01.05.2023 року.

Вказаною ухвалою накладено арешт на об`єкт незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:006:0021, площею 0.1009 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 .

Водночас, існують підстави, передбачені ЦПК України, для повернення цієї заяви заявнику без розгляду з огляду на наступне.

Згідно п. 1 частини першої статті 258 ЦПК України, ухвала є видом судового рішення.

Згідно частини першої статті 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Отже, заява про скасування заходів забезпечення позову була подана представником відповідача на стадії виконання судового рішення, яким є ухвала про забезпечення позову.

Водночас, подана до суду заява про скасування заходів забезпечення позову не містить доказів надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження). Копія такої заяви була надана лише представнику позивача вже після подання вказаної заяви до суду, що суттєво обмежувало сторону позивача у можливості реалізації процесуальних прав, визначених ЦПК України.

На підставі вище наведеного, представник позивача просив суд заяву про скасування заходів забезпечення позову від 26.06.2023, подану представником відповідача - повернути йому без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

29.06.2023 року представник позивача в судовому засіданні щодо задоволення заяви представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову заперечував, просив суд у її задоволенні відмовити.

29.06.2023 року представник відповідача в судовому засіданні подану ним заяву про скасування заходів забезпечення позову підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Щодо клопотання представника позивача про залишення заяви представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову без розгляду та повернення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до норми ч. 2 ст. 183 ЦПК України, до заяви, яка подаються на стадії виконання судового рішення, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Судом встановлено, що у засіданні 26.06.2023 року представником відповідача Козирем С.В. було надано представнику позивача ОСОБА_1 для ознайомлення подану до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову у справі № 369/6037/23, та останній з цією заявою ознайомився.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

При цьому Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 05.12.2018 року (справа № 11-989заі18) згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Таким чином суд приходить до висновку, що стороною відповідача було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення сторони позивача про подану ним заяви про скасування заходів забезпечення позову, а тому у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 адвоката Андрєєва М.А. про залишення заяви про скасування заходів забезпечення позову без розгляду слід відмовити.

Щодо клопотання представника позивача про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 ст. 331 ЦК України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї статті може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності або спеціального майнового права на нього відповідно до закону.

Таким чином, з наведеного випливає, що об`єкт незавершенного будівництва не може бути проданим в статусі будівлі чи споруди, тільки як будівельні матеріали.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що об`єкти незавершеного будівництва підлягають державній реєстрації прав, і передбачена окрема процедура для державної реєстрації права власності на них.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що змінились обставини, що зумовили потребу в забезпеченні позову, а саме встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не є власником майна, яке позивач має намір реалізувати в разі задоволення позовних вимог, крім того сам об`єкт незавершеного будівництва не може бути проданий як будівля чи споруда, а лише як будівельні матеріали, що може суттєво вплинути на права дійсного власника.

Тому наявні підстави для задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Козира С.В. про скасування заходів забезпечення позову у справі № 369/6037/23.

Керуючись ст. ст. 158, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 адвоката Андрєєва М.А. про залишення заяви про скасування заходів забезпечення позову без розгляду відмовити.

Заяву представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Козира С.В. про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.05.2023 року у справі № 369/6037/23, з урахуванням ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.05.2023 року про виправлення описки у справі № 369/6037/23, а саме скасувати арешт накладений на об`єкт незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:006:0021, площею 0,1009 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 .

Стягувач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 30.06.2023 року.

Суддя А.В. Янченко