Справа № 159/231/23
Провадження № 2/159/366/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участю секретаря судового засідання Конашук М.А.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ковель цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки з житлового будинку в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

В січні позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки з житлового будинку в натурі.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником 59/100 частин будинку АДРЕСА_1 . Власником іншої 41/100 частин будинку була сім`я ОСОБА_3 . Земельна ділянка приватизована всіма власниками окремо. В 2017 році сусіди позивачки ОСОБА_3 реконструювали свою частку в будинку, збільшили загальну та житлову площу і продали її вже як квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_2 . Частина будинку позивачки залишилась зареєстрована згідно Договору дарування 59/100 частин будинку від 29.11.2005, як спільна часткова власність будинку. До житлового будинку належать господарські будівлі та споруди: літня кухня Г-1, хлів В-1, вбиральні В, Д. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 590 кв м також належить позивачці на праві приватної власності. В той час, коли попередні власники будинку проводили реконструкцію будинки на їхнє прохання, позивачка зверталась до Ковельської міської ради із заявою про присвоєння адресного номера. Рішенням Ковельської міської ради № 220 від 12.06.2014 року помешканню позивачки присвоєно адресний номер «2» по АДРЕСА_1 .

В 2021 році, при реєстрації свого повнолітнього сина, в Ковельському ЦНАП виявилось, що позивачці на це необхідна згода іншого співвласника будинку, тобто відповідачки. Вона звичайно надала згоду на реєстрацію сина, але саме в той момент позивачці стало відомо, що в відповідачки квартира, а в неї залишилася частка житлового будинку. Між сторонами давно встановлений порядок володіння та користування житловим будинком, ніхто ніколи не претендував та не претендує на площу в будинку іншого власника, а також встановлено користування господарськими спорудами. Між сторонами визначено, що у володіння і користування їй переходили квартира АДРЕСА_2 що фактично належить відповідачці, загальною площею 76.5 кв. м., житловою площею 38.8 кв. м. У володіння та користування позивачки переходить частина будинку АДРЕСА_1 , що фактично належить і складається з наступних будівель та споруд: 59/100 частки житлового будинку - загальною площею 42,5 кв. м., житловою площею 27,2 кв. м., а саме: коридор 2-1 площею 4.0 кв. м., кухня 2-2 площею 11.3 кв. м., кімната 2-3 площею 13,6 кв. м., кімната 2-4 площею 13,6 кв. м. і відповідною частиною споруд, а саме: господарські будівлі В-1 хлів, Г-1 літня кухня,г - сіни до літньої кухні, Д - вбиральня (нумерація приміщень житлового будинку та літерацію господарських будівель та споруд наведено згідно Технічного паспорта на будинок від 25.11.2005 року).

Кожна частина нерухомого майна належить своєму власникові на праві приватної власності. Земельна ділянка розподілена між сторонами. Проте, за наявності однієї адреси та двох співвласників, між сторонами виникають деякі складнощі в отримані кореспонденції, оформленні юридичних документів, особливо реєстрація місця проживання повнолітніх членів сім`ї, а також в оформленні субсидії, реконструкції під двоквартирний будинок та отримання містобудівних умов. Позивачка усно звернулась у відділ містобудування та архітектури із питанням отриманні містобудівних умов та обмежень на поділ будинку на двоквартирний, де їй повідомили, що на отримання цього документу необхідно згода двох співвласників будинку, тому їй буде відмовлено в отриманні містобудівних умов та обмежень. Між сторонами, як співвласниками будинку, відсутній спір щодо конкретних приміщень в будинку та надвірних споруд, і ніхто не претендує на площу іншої сторони. Позивачка звернулась в Ковельський ЦНАП до сектору реєстраційної роботи нерухомого майна із наміром зареєструвати право власності на квартиру, але їй відмовили, так як відсутній проект на поділ будинку на двоквартирний та дозвільні документи поділу будинку на квартири. Позивачка не може оформити проект на поділ будинку на двоквартирний та отримати дозвільні документи в відділі містобудування та архітектури міста, так як у відповідачки вже зареєстрована квартира. Це все унеможливлює зареєструвати позивачці своє право власності на квартиру. У зв`язку з цим позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про припинення права спільної часткової власності шляхом поділу будинку в натурі відповідно до належної частки.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд припинити її право спільної часткової власності на 59/100 житлового будинку АДРЕСА_1 та виділити їй у власність окремий об`єкт нерухомого майна-квартиру АДРЕСА_3 з належними господарськими спорудами, що складається з наступних приміщень в будинку: коридор 2-1 площею 4,0 кв. м., кухня 2-2 площею 11,3 кв. м., кімната 2-3 площею 13,6 кв. м., кімната 2-4 площею 13,6 кв. м., загальною площею - 42,5 кв. м., житловою площею - 27,2 кв. м., В-1 хлів, Г-1 літня кухня, г - сіни до літньої кухні, Д - вбиральня (нумерація приміщень житлового будинку та літерація господарських будівель та споруд наведено згідно Технічного паспорта на будинок від 25.11.2005 року).Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено у справі підготовче судове засідання на 21.04.2023.

21.04.2023 підготовче судове засідання відкладено за клопотанням позивачки.

18.05.2023 до суду надійшли уточнені позовні вимоги згідно яких позивачка ОСОБА_1 уточнила п. 2 позовних вимог та просила суд виділити їй у власність окремий об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_3 з належними господарськими спорудами, що складається з наступних приміщень в будинку: коридор 1 площею 3,6 кв. м., кухня 2 площею 11,2 кв. м., кімната 3 площею 13,2 кв. м.. кімната 4 площею 12,5 кв. м., загальною площею - 40,5 кв. м., житловою площею - 25,7 кв. м., В-1 хлів., Г-1 літня кухня, г - сіни до літньої кухні, Д - вбиральня (нумерація приміщень житлового будинку та літерація господарських будівель та споруд наведено згідно Технічного паспорта на будинок від 25.11.2005 року).

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.05.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 59/100 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування 59/100 частин житлового будинку від 09.11.2005 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9107119 від 29.11.2005.

Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0590 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З технічного паспорта від 25.11.2005 на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 вбачається, що власниками житлового будинку є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 22.12.2017 власником квартири АДРЕСА_2 стає ОСОБА_2 .

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 108714878 від 22.12.2017 підтверджується факт права власності ОСОБА_2 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

З листа Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області від 09.06.2021 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва по АДРЕСА_1 у зв`язку із неподанням документів, необхідних для прийняття рішення.

Згідно листа виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області,для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, ОСОБА_1 необхідно подати всі документи передбачені п. 54 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» або рішення суду про визнання права власності на окремо виділений об`єкт нерухомого майна (квартиру).

У відповідності до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі у разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном у натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Стаття 364 ЦК визначає, що кожен зі співвласників має право на виділ його частки в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у редакції від 25.05.1998, при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділена відокремлена частина будинку із самостійним виходом (квартира). Виходячи з цього, доходимо висновку, що виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

У разі виділу частки з майна, що є у спільній частковій власності, щодо особи, майно якої виділено в натурі, спільна власність припиняється, така особа набуває право власності на виділене майно, й у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Але майно, що є у спільній частковій власності, зберігається щодо інших учасників спільної власності, чиї частки не виділені зі спільного майна.

Пунктом 2.6. глави 2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 6 липня 2007 р. за № 774/14041, передбачено підготовку суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 11.05.2023 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за технічними показниками 59/100 частки є відокремлена , має окремий вихід і може бути виділена в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна.

Згідно технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 від 10.05.2023 до приміщень будинку садибного типу належить: в будинку - коридор 1 площею 3,6 кв. м., кухня 2 площею 11,2 кв. м., кімната 3 площею 13,2 кв. м., кімната 4 площею 12,5 кв. м., загальною площею 40,5 кв. м., житловою площею 25,7кв.м, В-1 хлів, Г-1 літня кухня, г- сіни, Д вбиральня.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 59/100 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи інтереси сторін, їх право на частку у домоволодінні, а також те, що наявна технічна можливість виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 80, 81, 89, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Уточнені позовні вимоги задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 59/100 житлового будинку АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_1 у власність окремий об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_3 , з належними господарськими спорудами, що складається з наступних приміщень: в будинку - коридор 1 площею 3,6кв.м., кухня 2 площею 11,2кв.м., кімната 3 площею 13,2кв.м., кімната 4 площею 12,5кв.м., загальною площею 40,5кв.м., житловою площею 25,7кв.м, В-1 хлів, Г-1 літня кухня, г- сіни, Д вбиральня.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.06.2023.

Головуючий:А. В. ЧАЛИЙ