УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/90/22

10 квітня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Грипіч Л.А.

секретар судового засідання Вознюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі №564/90/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторія Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторія Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 22.03.2022 року у вказаній справі позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий напис №6732 вчинений 28 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» невиплачених в строк грошових коштів в сумі 35870,85 грн, таким що не підлягає виконанню. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 992 /дев`ятсот дев`яносто дві/ гривні 40 копійок судового збору за подання позовної заяви.

31.03.2023 позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення суду у справі №564/90/22 у якій останній просить ухвалити додаткове рішення суду про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що незважаючи на заявлену вимогу про стягнення понесених судових витрат, суд вирішив питання лише щодо стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для виклику сторін та інших учасників справи в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву суд дійшов наступних висновків.

Так, рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 22 березня 2022 року у цивільній справі №564/90/22 позов ОСОБА_1 задоволено, та, зокрема, вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь позивача 992 /дев`ятсот дев`яносто дві/ гривні 40 копійок судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Разом з тим суд враховує, що на підтвердження вимоги про стягнення з відповідача судового збору позивач долучив до позову лише копію ухвали Костопільського районного суду Рівненської області від 19.01.2022, яка була ухвалена судом до подання позовної заяви справа №564/90/22, провадження №2-з/564/3/22.

При цьому суд враховує, що витрати учасника справи, які останній просить стягнути з іншої сторони, входять до предмету доказування і позивачем ОСОБА_1 не додано до позовної заяви у справі №564/90/22 (провадження 2/564/243/22) докази понесення ним витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову, яким є квитанція, або завірена належним чином копія квитанції чи платіжного документу про сплату відповідної суми судового збору.

Відповідно до ч.1, 2 ст.76 ЦАК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків, а відповідно до ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 ЦПК України, цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України, однією із засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність, яка відповідно до ч.1, 3 ст.13 ЦПК України полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відтак, імперативною нормою ст.13 ЦПК України передбачено повноваження суду щодо розгляду справ не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та поданих доказів.

Враховуючи викладене, вирішення вимоги про стягнення витрат по сплаті судового збору, доказів чого позивач не долучив до позову, фактично призведе до ухвалення судом рішення на підставі припущення, що не допустимо та порушуватиме ст.19 Конституції України та однин із фундаментальних принципів цивільного судочинства диспозитивність.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по цивільній справі №564/90/22 до задоволення не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.260, 261, 270, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в ухваленні додаткового рішення у цивільній справі №564/90/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторія Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з моменту її підписання суддею. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено

10 квітня 2023 року.

СуддяЛ. А. Грипіч