Провадження № 2/522/1590/23
06 квітня 2023 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Павлик І.А.,
секретаря судового засідання Сулими А.С.,
сторони в судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веломото ЛДТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Сумській області про визнання права власності на моторолер,
У жовтні 2022 року позивач звернувся до Приморського районного суду з позовом до ТОВ «Веломото ЛДТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Сумській області про визнання права власності на моторолер.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 25.06.2008 він придбав у відповідача мотоцикл вартістю 4 738,00 грн, що підтверджується довідкою-рахунком. Однак, на теперішний час у ОСОБА_1 виникла потреба у тому, щоб розпорядитеся вище вказаним транспортним засобом в зв`язку з чим він звернувся до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області з метою його реєстрації, однак йому було відмовлено у зв`язку зі зміною законодавства в частині питань реєстрації, довідка-рахунок виключена з використання при купівлі транспортного засобу та його належному оформленні і не є підставою для реєстрації його транспортного засобу. У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати за ним право власності на моторолер.
17.10.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
22.11.2022 до суду від представника Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області надійшли пояснення щодо позовної заяви, згідно яких він просить суд здійснити розгляд справи за відсутності представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та покладає вирішення справи на розсуд суду. Окрім того, повідомляє суд, що позивач дійсно звертався до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області з метою реєстрації транспортного засобу, однак у зв`язку з тим, що у законодавстві відбулися зміни, а саме те, що довідка-рахунок не підтверджує право власності та мотоцикл, то у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області відсутня можливість здійснити вказану операцію.
19.02.2023 до суду від представника позивача надійшла заява, у якій він просить суд здійснити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 25.06.2008 ОСОБА_2 придбав у ТОВ «Веломото ЛТД» мотоцикл марки ZS12J, двигун № НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 вартістю 4 738,00 грн, що підтверджується довідкою-рахунком серії ДДР № 426089 та сертифікатом відповідності, який зареєстрований в Реєстрі за № UA1.080.0117008-07, дія якого з 29.08.2007 по 28.07.2008 та митною декларацією.
Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.
Перелік документів, які повинні бути видані продавцем покупцю на підтвердження правомірності придбання транспортного засобу, визначається Правилами державної реєстрації та обліку, в тій редакції, яка була чинною в момент укладення договору купівлі-продажу.
Положенням п. 8 Правил державної реєстрації, в редакції яка діяла на момент придбання мотоциклу, визначено, що реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі-правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою є довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.
З матеріалів справи вбачається, що при укладенні договору купівлі-продажу, позивачу було видано довідку-рахунком серії ДДР № 426089 за формою згідно з додатком № 1 до Правил державної реєстрації та обліку.
За приписами викладеними в абз. 1 п. 7 Правил державної реєстрації, в редакції на час придбання транспортного засобу, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Строк державної реєстрації продовжується виключно у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).
З огляду на вищевикладене, позивач зобов`язаний був зареєструвати придбаний транспортний засіб протягом 10 діб з моменту його придбання.
Разом з тим, що в порушення вимог законодавства, ОСОБА_1 не здійснював реєстрацію транспортного засобу протягом 14 років.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 № 941 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», скасовано використання довідки-рахунку при купівлі-продажу та оформлення транспортних засобів. Тобто, з 18.11.2015 довідка-рахунок не являється документом, який підтверджує право власності на транспортний засіб.
16.09.2022 листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області позивачу відмовлено в реєстрації мотоцикла марки ZS12J, двигун № НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 на підставі довідки-рахунку серії ДДР № 426089 виданої ТОВ «Веломото ЛТД», оскільки згідно з п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 1388 (зі змінами) довідка-рахунок не є документом, що підтверджує правомірність придбання.
Доказів того, що заважало позивачу звернутися до відповідних органів реєстрації МВС до внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів суду не надано.
З моменту фактичного оформлення правочину щодо відчуження рухомого майна до звернення позивача до сервісного центру пройшло 14 років, що не може вважатися розумним строком, протягом якого позивач не міг реалізувати своє право на реєстрацію транспортного засобу.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, відповідач під час укладення договору надав позивачу повний пакет документів, що підтверджували в повному обсязі виконання ним своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу та правомірність придбання транспортного засобу на час укладення такого договору.
Приписами ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Позивачем у позові про визнання права власності є власник особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).
З огляду на те, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 ЦК України.
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, оскільки вважає, що набув права власності на транспортний засіб мотоцикл.
Відповідно до ч. 1 ст. 328, ч. 4 ст. 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
Згідно зі ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, а порядок установлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року, № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено обов`язок власників транспортних засобів та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представників, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Таким чином, спірний мотоцикл у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку.
Подібний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 683/2694/16-ц.
У зв`язку з вищевикладеними обставинами, враховуючи, що позивач не є власником спірного майна, а також відсутні докази порушення відповідачем його прав та законних інтересів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд
У задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веломото ЛДТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Сумській області про визнання права власності на моторолер відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту до Одеського апеляційного суду.
Повний текст рішення складено 12.04.2023.
Суддя І.А. Павлик