Справа № 524/597/23
Провадження №2/524/956/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участю секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, а саме 29 грудня 2022 року (дата на відбитку печатки поштового відділення на конверті) і до повноліття дитини.

Посилаючись на те, що син потребує від батька матеріального утримання, а відповідач його добровільно не надає, позивач просила стягнути аліменти судовим рішенням.

Щодо строку з якого стягувати аліменти, позивач зазначила, що в грудні 2022 року вона звернула до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина.

Однак ухвалою судді від 25 січня 2023 року їй відмовлено у видачі судового наказу, на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України не встановлено зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_2

10 лютого 2023 року ухвалою судді Автозаводського районного суду міста Кременчука прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання.

13 квітня 2023 року ухвалою суду постановлено справу розглядати в заочному порядку.

Позивач у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи у відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 34, 36).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав (а.с. 22, 33).

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 13 липня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб в Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що складено відповідний актовий запис № 653.

Після укладення шлюбу прізвище ОСОБА_4 змінено на « ОСОБА_5 » (а.с. 8).

У шлюбі сторін народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

У ст.182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При цьому, цей розмір має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що місцем проживання дитини є місце проживання матері, відповідач є працездатною за віком людиною та як батько повинен забезпечувати належний рівень утримання дитини, а відтак вважає за необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але на менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позовна заява подана до через канцелярію суду 01 лютого 2023 року, тому аліменти присуджуються з цієї дати (а.с. 1).

Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина сторін з 29 грудня 2022 року, суд зазначає наступне.

Згідно положень ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати.

Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад, він звертався до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину або направляв йому листи з такої вимогою чи на адресу його місця роботи тощо). Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії.

Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

Звернення позивачки до суду 29 грудня 2022 року із заявою про видачу судового наказу, не може бути підставою для стягнення аліментних платежів з цієї дати, оскільки судовий наказ щодо цього видано не було, більше того, ухвалою судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 25 січня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, оскільки судом не отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника (справа № 524/280/23, 2-н/524/191/23 а.с.16). Дана ухвала в апеляційному порядку позивачем не оскаржувалася, а тому, за змістом ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину мають бути присуджені за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд зазначає, що відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів є звільненими від сплати судового збору.

У відповідності до п.1 ч. 2 ст. 4 цього Закону України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. (за ставкою на день подання позову).

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання в межах сум платежів за один місяць.

Керуючись ст. 18, 19, 141, 180 - 184 Сімейного Кодексу України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76- 83, 89, 133, 137, 141, 142, 258, 259, 264, 265, 273, 280 - 282, 352, 354,430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів (аліментів) на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу з 29 грудня 2022 року по 31січня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп.

Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст заочного рішення виготовлено 13.квітня.2023 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня розгляду заяви про перегляд заочного рішення у разі його нескасування. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: