Справа № 199/4625/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання такого виконавчого листа, виданого на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року по цивільній справі №199/4625/15-ц (провадження №2/199/1696/17) за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась заявник через свого представника із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої послався на те, що 26 жовтня 2017 року за наслідками розгляду цивільної справи №199/4625/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено позитивне для позивача рішення, на яке 06 березня 2018 року видано виконавчий лист. Заданими системи документообігу банку встановлено, що вказаний виконавчий лист втрачений і до виконання не пред`явлено. Згідно листа виконавчої служби примусове виконання означеного виконавчого листа суду здійснювалось в рамках виконавчого провадження №57306628, однак 17 грудня 2019 року державним виконавцем своєю постановою на підставі ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист повернуто стягувачу, повторно до виконання виконавчий лист не пред`являвся. За таких обставин заявник просив суд видати дублікат виконавчого листа та поновити строки пред`явлення його до примусового виконання, посилаючись на їх пропуск з поважних причин.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2023 року заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в судове засідання з повідомленням учасників розгляду заяви.

В судове засідання заявник (позивач/стягувач) не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Відповідач (боржник) в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялась належним чином, надіслала до суду заперечення проти задоволення заяви АТ КБ «ПриватБанк», мотивовану недоведеністю заявленого факту втрати виконавчого листа та поважністю причин пропуску строку для пред`явлення його до примусового виконання, якою (поважною причиною) не може бути лише введення воєнного стану само по собі з огляду на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі №756/10191/20, від 05 вересня 2022 року по справі №697/2360/21, від 14 вересня 2022 року по справі №200/21749/17, від 12 жовтня 2022 року по справі №930/2360/21, від 19 жовтня 2022 року по справі №404/3219/16-ц.

За таких обставин суд вважає за можливе у відповідності до ст.433 ч.3 ЦПК України провести судове засідання та здійснити розгляд даної заяви за відсутності учасників її розгляду, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 26 жовтня 2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за наслідками розгляду по суті цивільної справи №199/4625/15-ц (провадження №2/199/1696/17) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було ухвалено рішення суду, яким позовні вимоги задоволено частково, вирішено питання про судові витрати по справі. Копія рішення суду наявна в матеріалах справи.

Після набрання вищевказаним рішенням суду законної сили Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 06 березня 2018 року на таке рішення видано виконавчий лист, стягувачем за яким є ПАТ КБ «ПриватБанк», а боржником ОСОБА_1 . Копія виконавчого листа долучена до заяви.

17 грудня 2019 року державним виконавцем Амур-0Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області своєю постановою у виконавчому провадженні №57306628 вищевказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі ст.37 ч.1 п.2 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів у боржника не виявлено майно, на яке може бути звернуто стягнення, здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. В подальшому виконавчий лист повторно до примусового виконання не пред`являвся. Викладені обставини підтверджуються копією вказаної постанови, копією листа Амур-Нижньодніпровського ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 20 березня 2023 року №43185/14, копією інформаційної довідки з АСВП.

Правовідносини щодо видачі дублікату виконавчого листа суду та поновлення строку для пред`явлення його до виконання врегульовані нормами ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Відповідно до ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист суду є виконавчим документом.

Відповідно до п.17 пп.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дублікату виконавчого документа постановляється ухвала. Право державного виконавця на звернення під час виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про видачу дублікату виконавчого листа передбачено і нормою ст.18 ч.3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Нормою ст.12 ч.6 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

За змістом ст.ст.3, 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавчий лист суду, як виконавчий документ, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років. Зазначений строк обчислюється з наступного дня після набрання законної сили рішенням суду, на яке видано такий виконавчий лист. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Пунктом 10-2 Розділ XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (Розділ XIII доповнено п.10-2 згідно із Законом №2129-IX від 15 березня 2022 року, який набрав чинності 26 березня 2022 року) передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

В свою чергу, Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №№58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 6 лютого 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно ст.10 ч.9 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини в контексті наведених вище норм законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з підпунктом 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. Крім того, однією з підстав видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення. Отже, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Передача виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого не впливає на обчислення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання, або ж поновлення судом такого строку.

Наведені вище правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11, а також у постановах Верховного Суду від 25 січня 2023 року по справі №2-1081/2009, від 23 лютого 2023 року по справі №2-310/11, від 01 березня 2023 року по справі №433/1335/14-ц, від 08 березня 2023 року по справі №2-2236/12.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Повернення виконавчого документа без прийняття до виконання з підстав, визначених у ч.4 ст.4 та у ч.3 ст.5 Закону №1404-VIII, не перериває строк пред`явлення такого документа до виконання. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року по справі №201/13239/15-ц.

Стосовно обставин заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання такого виконавчого листа, яка вирішується даною ухвалою суду, то в ході розгляду такої заяви встановлено, що виконавчий лист №199/4625/15 від 06 березня 2018 року було повернуто державним виконавцем стягувачу постановою від 17 грудня 2019 року з підстав, які зумовлюють переривання і обчислення заново з дня повернення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Таким чином, за звичайних обставин строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчувався би 17 грудня 2022 року, однак з огляду на положення п.10-2 Розділ XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (діє з 26 березня 2022 року) та тривання в Україні введеного ще 24 лютого 2022 року воєнного стану означений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання перервався вдруге і не сплив дотепер. З цих підстав вимоги заяви АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа суду є необґрунтованими та передчасними, а відтак задоволенню не підлягають.

Що стосується вимоги заяви про видачу дублікату виконавчого листа, то, як зазначалось вище, єдиною підставою для цього є підтвердження заявленого факту втрати такого виконавчого листа, а саме відсутності його як у стягувача, так і у виконавчої служби, де він був на примусовому виконанні. І якщо факт відсутності оригіналу виконавчого листа у Амур-Нижньодніпровського ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) не викликає в суду сумнівів з огляду на зміст листа виконавчої служби, то заявлений АТ КБ «ПриватБанк» факт відсутності в саме в нього оригіналу виконавчого листа суду, дублікат якого просить видати цей заявник, не підтверджено жодними доказами, які суду мав надати саме АТ КБ «ПриватБанк». Зокрема, відсутній будь-який документ за наслідками перевірки вхідної кореспонденції банку щодо неотримання повернутого стягувачу та надісланого поштою виконавчою службою оригіналу виконавчого листа суду. Заявник посилається на дані з його системи документообігу, однак жодного документу, складеного за наслідками опрацювання інформації з цієї системи та пошуку у ній до заяви не долучає. Таким чином, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа суду задоволенню не підлягають внаслідок їх недоведеності.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог заяви, а отже і неможливість її задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 5, 12, 18, п.10-2 Розділ XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, ст.ст.2, 7, 8, 10, 12, 13, 17, 81, 247, 258-261, 263, 268, 272, 353, 354, 355, 431, 433, п.17 пп.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання такого виконавчого листа, виданого на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року по цивільній справі №199/4625/15-ц (провадження №2/199/1696/17) за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А.М. Авраменко