Ухвала

03 липня 2023 року

місто Київ

справа № 756/9381/18

провадження № 61-6566ск23

Верховний Суд, який діє у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Погрібного С. О. у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крижановської Юлії Сергіївни, заінтересована особа - Комунальне підприємство «Харківський міський ломбард»,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у 2018 році звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крижановської Ю. С. (далі - старший державний виконавець), заінтересована особа - Комунальне підприємство «Харківський міський ломбард»

(далі - КП «Харківський міський ломбард»), в якій просив:

- визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця щодо невчинення нею дій щодо розшуку КП «Харківський міський ломбард» та його майна, на яке можна звернути стягнення;

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця щодо винесення постанов від 28 квітня 2021 року про повернення виконавчих документів стягувачу та скасувати такі постанови.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою від 27 січня 2022 року Оболонський районний суд міста Києва частково задовольнив скаргу ОСОБА_1 .

Суд визнав неправомірними дії старшого державного виконавця щодо винесення постанов від 28 квітня 2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчих провадженнях № 63036925 та № 63036939.

Скасував постанову старшого державного виконавця від 28 квітня 2021 року у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 756/9381/18, виданого 02 вересня 2020 року Оболонським районним судом міста Києва, про стягнення з КП «Харківський міський ломбард» на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 121 456, 53 грн.

Скасував постанову старшого державного виконавця від 28 квітня 2021 року у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 756/9381/18, виданого 02 вересня 2020 року Оболонським районним судом міста Києва, про стягнення з КП «Харківський міський ломбард» на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 27 100, 00 грн.

В іншій частині вимог скарги відмовив.

Ухвалою від 29 березня 2023 року Київський апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 03 травня 2023 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою від 23 травня 2023 року Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу та надав заявнику строк для усунення її недоліків з метою надання доказів на підтвердження зазначеної ним дати отримання копії ухвали Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року та доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Доводи заяви про відвід судді

Стягувач ОСОБА_1 03 липня 2023 року подав до Верховного Суду заяву про відвід судді-доповідача Погрібного С. О.

Заява обґрунтовується тим, що суддя Погрібний С. О. безпідставно залишив без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 з вимогами про надання доказів на підтвердження зазначеної заявником дати отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції та, відмовивши у задоволенні його клопотання про звільнення від сплати судового збору, зобов`язав надати докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 536, 80 грн.

Заявник повідомив, що суддя Погрібний С. О. вийшов за межі наданих йому законом повноважень, адже не мотивував своє рішення під час вирішення питання про поновлення строку касаційного оскарження. ОСОБА_1 наполягає на тому, що Суд не позбавлений можливості самостійно звернутися до відповідного суду для з`ясування обставин дати отримання оскаржуваного рішення або для вирішення цього питання витребувати матеріали справи.

Також ОСОБА_1 зазначив, що суддя Погрібний С. О. у порушення вимог пункту 1 частини першої та частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», не врахував наданої заявником довідки про доходи за попередній календарний рік, та відмовив йому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, натомість встановив обов`язок надати суду докази на підтвердження його сплати.

Враховуючи наведені доводи, ОСОБА_1 вважає, що існують підстави для відводу судді-доповідача Погрібного С. О.

ІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Розглянувши заяву, а також матеріали касаційного провадження, Верховний Суд, який діє у складі судді-доповідача, зробив висновок про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини

(далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує, що не встановлено будь-які підстави стверджувати, що суддя Погрібний С. О. має та виявляє особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

За об`єктивним критерієм Верховним Судом підлягає з`ясуванню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним у цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

Висновки за результатами розгляду заяви про відвід

Доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Погрібного С. О., тож заявлений відвід судді є необґрунтованим. Доводи заявника щодо відводу судді не доведені та не обґрунтовані.

В цілому доводи заяви про відвід судді-доповідача Погрібного С. О. полягають у непогодженні ОСОБА_1 з ухваленим суддею процесуальним рішенням про залишення касаційної скарги без руху та свідчить про незгоду заявника із таким судовим рішенням.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Наведе переконливо доводить відсутність підстав для висновку, що

суддею-доповідачем Погрібний С. О. ухвалено неправосудне рішення, яке не відповідає нормам процесуального права, та наявність сумнівів в упередженості чи необ`єктивність зазначеного судді під час реалізації ним своїх процесуальних повноважень, передбачених приписами ЦПК України.

Верховний Суд зробив висновок, що повідомлені заявником обставини не доводять існування суб`єктивного чи об`єктивного критеріїв, за яких

суддя-доповідач Погрібний С. О. підлягає відводу; Верховний Суд не встановив підстав для сумнівів в особистій неупередженості та безсторонності судді-доповідача Погрібного С. О.

Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як й незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим постановлення об`єктивного рішення у справі або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

ЄСПЛ у своєму рішенні «Газета «Україна-центр» проти України» наголошував на тому, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію потрібно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (§§ 28-32).

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить, що підставами для відводу судді є існування суб`єктивного або об`єктивного критеріїв, за умови доведення існування яких можна стверджувати про обґрунтованість сумнівів у безсторонності судді.

Загальні висновки

За наведених обставини, враховуючи висновок про необґрунтованість заяви про відвід судді-доповідача Погрібного С. О., вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Погрібного С. О., у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, підлягає передачі іншому судді.

Керуючись статтями 33, 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Погрібного С. О. визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Погрібного С. О. передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний