Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/903/23

Провадження № 2/348/478/23

26 червня 2023 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Бурдун Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Дмитрук С.І.,

представника позивача- адвоката Романишина Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ), Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про усунення перешкод в розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття арешту з майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державний нотаріус першої Івано-Франківської ДНК в.о. державного нотаріуса Надвірнянської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитрук Світлана Дмитрівна,представник позивача-адвокат Романишин Дмитро Михайлович, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє- адвокат Романишин Д.М., звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття арешту з майна.

В обґрунтування позовних вимог послалася на те що вона є спадкоємицею після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Надвірна, Івано-Франківської області у віці 59 років. Після його смерті залишилось спадкове майно 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 .

26 липня 2021 року Богородчанською районною державною нотаріальною конторою на підставі заяви позивача було зареєстровано спадкову справу після смерті її чоловіка ОСОБА_2 . До цього часу свідоцтво про право на спадщину не оформлено. Державним нотаріусом позивачу ОСОБА_1 повідомлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно її чоловіка наявна інформація про накладення обтяжень, які на даний час не зняті, та рекомендував звернутись у виконавчу службу, оскільки арешт накладався на підставі постанови державного виконавця.

В Надвірнянському РВДВС працівниками відділу позивачу повідомлено, що виконавче провадження було відкрито відносно її чоловіка ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа № 1-8 виданого Надвірнянським районним судом, 26.11.2008 року було передано на виконання до Долинського районного ВДВС.

04 лютого 2022 року позивачем подано у Долинський відділ ДВС заяву про зняття арешту. Згідно відповіді від 08.02.2023, у відділі перебував на виконанні виконавчий лист № 1-8, виданий Надвірнянським районним судом від 26.11.2008 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь Прикарпатського управління бурових робіт ВАТ «Укрнафта» боргу в сумі 43939,00грн. Державним виконавцем 11.10.2013 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Також звернуто увагу, по даному виконавчому провадженні арешт на нерухоме майно Долинським відділом державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) не накладався.

Відповідно до довідки філії «Укрнафта Буріння» від 03.08.2021 станом на 01.08.2021 р. по ОСОБА_2 відсутня заборгованість на користь управління бурових робіт.

В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта наявна інформація про обтяження: арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 8326642, зареєстрованим 24.12.2008 р. 14:35:58 за № 8326642 реєстратором: Івано-Франківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 24.12.2008, відділом ДВС Надвірнянського РУ. Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження при пошуку за даними боржника ОСОБА_2 записів не знайдено.

29 березня 2023 року постановою державного нотаріусам Першої Івано-Франківської ДНК в.о. державного нотаріуса Надвірнянської ДНК Дмитрук С.Д. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на спадкове майно накладено арешт.

Отже, з наведеного вбачається, що врегулювати спір в позасудовому порядку немає можливості, а тому позивач просить усунути перешкоди в розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття арешту з майна.

Ухвалою Надвірного районного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2023 року відкрито провадженні у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та надано строк відповідачам для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача адвокат Романишин Д.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, пояснив, що позивач є спадкоємицею після смерті її чоловіка ОСОБА_2 зокрема, на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 . 26 липня 2021 року Богородчанською районною державною нотаріальною конторою на підставі заяви позивача було зареєстровано спадкову справу після смерті її чоловіка. Державним нотаріусом позивачу ОСОБА_1 повідомлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно її чоловіка наявна інформація про накладення обтяження, яке на даний час не зняте. Долинським ВДВС арешт на майно не накладався. Станом на 01.08.2021 р. по ОСОБА_2 відсутня заборгованість на користь управління бурових робіт. Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження при пошуку за даними боржника ОСОБА_2 записів не знайдено. Державний виконавець при закритті провадження мав би зняти арешт. Позивач зверталася до Надвірнянського ВДВС з заявою про зняття арешту, але жодної відповіді їй надано не було.

Представником відповідача Долинського ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) було подано до суду відзив на позов, відповідно до якого Долинський ВДВС повідомляє, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебував виконавчий лист Надвірнянського районного суду №1-8 від 26.11.2008 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь Прикарпатського УБР ВАТ «Укрнафта» боргу в сумі 43639,00 грн. АСВП 13274525). В ході проведення виконавчих дій 11.10.2013 р., на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (фактичне повне виконання). В ході виконання вищевказаного виконавчого документу державним виконавцем арешт на майно не накладався. Матеріали виконавчого провадження були передані до архіву та знищені у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №329449781 від 18.04.2023р. арешт на майно боржника накладено державним виконавцем ВДВС Надвірнянського районного управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 8326642). Інші виконавчі провадження стосовно даного боржника у відділі не перебували. Також у відзиві просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача - Надвірнянського ВДВС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Третя особа - державний нотаріус Надвірнянської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитрук С.Д. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи (а.с.39).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно і всебічно вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Надвірна, Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 06 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 26 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане 24.03.1993 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації засвідчено належність на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності нерухомого майна: квартири за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Свідоцтво видане згідно розпорядження (наказу) від 23.03.1993р. №305 (а.с.11).

26 липня 2021 року Богородчанською районною державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 10).

До цього часу свідоцтво про право на спадщину не оформлено.

Під час оформлення спадщини державним нотаріусом позивачу ОСОБА_1 було повідомлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно ОСОБА_2 наявна інформація про накладення обтяжень, які на даний час не зняті, та порекомендувала звернутися до виконавчої служби для зняття арешту.

У Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про заборону відчуження нерухомого майна ОСОБА_2 , тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8326642, зареєстровано: 24.12.2008 14:35:58 за № 8326642 реєстратором: Івано-Франківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 76000, Івано-Франківська обл.., м. Івано-Франківськ, вул. Шухевичів,21; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 10506483, 24.12.2008, відділ ДВС Надвірнянського районного управління юстиції, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, власник: ОСОБА_2 ; заявник відділ державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції, Код: 34570881, 78400, Івано-Франківська обл., Надвірнянський район, м. Надвірна, вул. Грушевського, 18. (а.с. 16).

04 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 подала до Долинського відділу ДВС заяву про зняття арешту. Згідно відповіді від 08 лютого 2023 року вих. № 3195 вбачається, що на виконанні перебував виконавчий лист № 1-8, виданий Надвірнянським районним судом від 26.11.2008 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь Прикарпатського управління бурових робіт ВАТ «Укрнафта» боргу в сумі 43939,00 грн. Державним виконавцем 11.10.2013 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Також звернуто увагу на те, що у даному виконавчому провадженні арешт на нерухоме майно Долинським відділом державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) не накладався (а.с.14).

Відповідно до довідки структурної одиниці (філії) «Укрнафта Буріння» від 03.08.2021 р № 01/01/09/07/02-225, по виконавчому листу від 26.11.2008 №1-8, який надійшов з Надвірнянського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про стягнення з ОСОБА_2 (ідент.номер: НОМЕР_2 ), борг на користь Прикарпатського управління бурових робіт в сумі 43639,00 грн., виконавчий збір та виконавчі витрати утримано і перераховано повністю. Станом на 01.08.2021 р. по ОСОБА_2 відсутня заборгованість на користь управління бурових робіт (а.с.13).

Оглядом відкритих даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що станом на день розгляду справи відсутня інформація щодо відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання будь-яких рішень про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , (ідент.номер: НОМЕР_2 ).

29 березня 2023 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської ДНК в.о. державного нотаріуса Надвірнянської ДНК Світланою Дмитрук видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 02-31/135, оскільки згідно пункту 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту (а.с.17).

Позивач ОСОБА_1 11.04.2023 звернулася до Надвірнянського ВДВС з заявою про зняття арешту, але жодної відповіді їй надано не було. (а.с.15).

За таких обставин, позивач позбавлена можливості реалізувати свої права як власник, оскільки заборона відчуження майна перешкоджає їй розпоряджатися цим майном, що у сукупності із володінням і користуванням відноситься до правомочностей, які належить тільки власнику та складають зміст права власності.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру прав вноситься у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Згідно із ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст. 15 ч. 1 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає випадки зняття арешту з майна, в тому числі арешт майна може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до положень ч.1,2ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Підставою подання позову у справі є спричинення порушення однієї із складових права власності, визначеної ч. 1 ст. 317 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218, частини 5 ст. 1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Таким чином, прийнявши у визначеному законом порядку спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_1 набула права на спадщину.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, у тому числі наявності чи відсутності податкової застави та інших застав за даними відповідних реєстрів. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності.

Якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Отже, наявність арешту на майно спадкодавця ОСОБА_2 перешкоджає позивачу, як спадкоємцю за законом, оформити спадщину на майно та стало підставою для відмови нотаріуса видати їй свідоцтво про право на спадщину.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц, у якій також зазначено, що у спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених у гл. 29 ЦК України.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності ОСОБА_2 припинилося внаслідок смерті останнього, з вказаних підстав ОСОБА_1 як спадкоємець, що прийняв спадщину, звернулась до суду з даним позовом.

З огляду на викладене, позивач має право на усунення перешкод у праві власності в порядку ст.391 ЦК України.

Враховуючи встановлені обставини, суд погоджується з доводами позивача, що накладення арешту на належне їй майно порушує її права як власника, оскільки арешт майна застосовується для забезпечення реального виконання рішення зі сторони боржника, однак судом встановлено, що заборгованість, яка стала підставою для накладення арешту. боржником ОСОБА_2 була погашена, інформація в Єдиному реєстрі боржників щодо померлого чоловіка позивача- ОСОБА_2 відсутня, також відсутня інформація щодо відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання будь-яких рішень про стягнення заборгованості з нього ( а відповідачами не доведено протилежного).

Таким чином, з огляду на те, що судом з`ясовано, що позивач є спадкоємицею 1 /4 частини вищевказаного нерухомого майна, вона має всі підстави для усунення перешкод в реалізації свого права вільного володіння, користування та розпорядження належним їй майном, шляхом зняття арешту з нерухомого майна.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги позивачів, що ґрунтуються на їх праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеної заборони на майно померлого чоловіка позивача, її неможливість скасування в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом захистити свої порушені права не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту її права шляхом скасування такої заборони.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 78-81, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ), Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про усунення перешкод в розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття арешту з майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державний нотаріус першої Івано-Франківської ДНК в.о. державного нотаріуса Надвірнянської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитрук Світлана Дмитрівна - задовольнити.

Зняти арешт з невизначеного майна, всього нерухомого майна, належного ОСОБА_2 , зареєстрований 24.12.2008 р. 14:35:58 Івано-Франківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції, № 10506483 від 24.12.2008року, реєстраційний номер обтяження: 8326642.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Представник позивача: адвокат Романишин Дмитро Михайлович, адреса місця знаходження: 78405, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Шевченка, буд. 41.

Відповідач 1: Долинський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), місце знаходження: 77500, Івано-Франківська область, м. Долина, вул. Незалежності, 3.

Відповідач 2: Надвірнянський відділ державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), місце знаходження: 78400, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Грушевського, буд. 18.

Третя особа: Державний нотаріус першої Івано-Франківської ДНК в.о. державного нотаріуса Надвірнянської державної нотаріальної контори західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Дмитрук Світлана Дмитрівна, місце знаходження: 78405, Івано-Франківська область, м. Надвірна, майдан Шевченка, 5.

Повний текст рішення складено 29.06.2023 року.

Суддя: Т.А.Бурдун