Справа № 489/3725/22
Провадження № 2/489/703/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 квітня 2023 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Костюченко Г.С.,
із секретарем судових засідань Ревицькою Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії у розмірі 302 753 грн. 40 коп. Мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримувала пенсію в разі втрати годувальника. За період з вересня 2020 р. по березень 2021 р., пенсія відповідачці вручена не була, тому кошти за вказаний період було повернуто на рахунок Головного управління.
З метою з`ясування підстав неотримання пенсії та подальшої її виплати Головним управлінням вживались відповідні заходи.
Таким чином, відповідачем не повідомлено про виїзд на постійне місце проживання до Республіки Беларусь та отримання нею пенсії за віком з 17.05.2000 р., внаслідок чого нею безпідставно отримано пенсію в разі втрати годувальника за період з 01.01.2007 р. по 31.08.2020 р. у розмірі 302 753,40 грн.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.01.2023 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 була громадянкою України, що підтверджується копією паспорта та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області з 01.01.2007 р. та отримувала пенсію в разі втрати годувальника.
З відповіді Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області від 22.02.2021 р. № 4801.3.1-1490/48.3-21 вбачається, що 01.09.2004 р. ОСОБА_1 було надано дозвіл щодо виїзду на постійне місце проживання до Білорусі. Паспорт громадянина України на її ім`я серії НОМЕР_1 , виданий 30.08.1999 р. Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області було списано та знищено, у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Білорусі, у встановленому законодавством порядку.
Я вбачається з відповіді Управления по труду, занятости и социальной защите Белыничского районного исполнительного комитета від 30.04.2021 р. № 5-15/590-УТЗиСЗ-БелРИК, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 17.05.2000 р. та отримує пенсію за віком.
Відповіддю Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області від 05.04.2021 р. № 4801.3.1-2678/48.3-21 встановлено, що ОСОБА_1 отримала дозвіл щодо виїзду на постійне місце проживання до Республіки Білорусь. Паспорт громадянина України на її ім`я серії НОМЕР_1 , виданий 30.08.1999 р. Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, 30.10.2004 р. було списано та знищено, згідно Акту про знищення недійсних паспортів № НОМЕР_2 , у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Республіки Білорусь. Станом на 05.04.2021 р. ОСОБА_1 із заявою про повернення в Україну на постійне проживання до підрозділів УДМС України в Миколаївській області не зверталася.
Згідно розрахунку позивача переплата пенсії відповідачу за період з 01.01.2007 р. по 31.08.2020 р. становить 302 753,40 грн.
Статтею 46 Конституції України гарантується право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання недостовірних даних чи їх приховування, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України, особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно із статтею 1215 Цивільного кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Відповідно до статті 30 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» закріплено право на пенсію в разі втрати годувальника за непрацездатними членами сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються окрім інших батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або є особами з інвалідністю.
Статтею 40 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено, що пенсія в разі втрати годувальника встановлююється на весь період, протягом якого член сім`ї померлого вважається непрацездатним, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - довічно.
Частиною 1 ст.8 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення від 14.12.1995 р. передбачено, що при переселенні пенсіонера з території однієї Договірної Сторони на територію іншої Договірної Сторони виплата пенсії припиняється у порядку, передбаченому законодавством відповідних Договірних Сторін.
Відповідно до статті 60 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.
Враховуючи, що ОСОБА_1 проживаючи в Республіці Беларусь та отримуючи пенсію, також отримувала пенсію в України, не повідомивши пенсійний орган про виїзд на постійне місце проживання до Республіки Беларусь та отримання нею пенсії за віком з 17.05.2000 р., суд доходить висновку про доведеність недобросовісності дій з боку відповідача, що призвело до виплати пенсії за період з 01.01.2007 р. по 31.08.2020 р., на яку відповідач не мала права.
Враховуючи вищевикладене, вимоги діючого законодавства, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно отриманої пенсії в розмірі 302 753,40 грн. підлягають задоволенню.
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4541,30 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.
Керуючись статтями4,19,141, 158,263-265 ЦПК України,суд
Позовні вимогиГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за період з 01.01.2007 р. по 31.08.2020 р. надмірно виплачену пенсію в разі втрати годувальника у розмірі 302 753 грн. 40 коп. (триста дві тисячі сімсот п`ятдесят три гривні 40 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судові витрати у розмірі 4541 грн. 30 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва Г.С. Костюченко
Повний текст судового рішення складено «13» квітня 2023 року.