ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6306/23 Справа № 205/6500/22 Суддя у 1-й інстанції - Федотова В. М. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з 26.10.2007 по 22.09.2020 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.09.2020 року було розірвано.

Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі частини від усіх видів заробітку на користь позивача, відповідно до судового наказу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2020 року по справі № 205/1853/20. Фактично сума аліментів, яку сплачує відповідач за судовим наказом становить 2 000,00 грн.

На думку позивача таких витрат не достатньо, оскільки у зв`язку із розвитком та навчанням дитини на платній основі у ТОВ «Мала Комп`ютерна Академія Шаг Дніпро», позивачем понесені додаткові витрати за період з березня 2021 року по лютий 2022 року у загальному розмірі 18 860,00 грн., що підтверджується відповідними копіями квитанцій.

Окрім того, у заяві від 24.01.2023 року про зміну предмету позову, яка була прийнята судом, позивач збільшила позовні вимоги на суму 25 247,50 грн., зазначаючи, що після подання позовної заяви до суду нею були понесені додаткові витрати у зв`язку із навчанням дитини комп`ютерному програмуванню та розвитку її здібностей, а саме 21.12.2022 року позивачем було придбано ноутбук та програмні сервіси для нього на загальну суму 50 495,00 грн. Відповідач у добровільному порядку відмовляється сплачувати аліменти понад встановлений судовим наказом розмір в рахунок додаткових витрат на розвиток дитини.

Враховуючи викладене, позивач, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, шляхом збільшення позовних вимог від 24.01.2023 року, просила стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дитину, що складають половину понесених нею витрат на навчання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ТОВ «Мала Комп`ютерна Академія Шаг Дніпро», у розмірі 9 430,00 грн. та купівлю ноутбука та програмних сервісів для нього у розмірі 25 247,50 грн., а також вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) додаткові витрати, понесені у зв`язку із навчанням малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ТОВ «Мала Комп`ютерна Академія Шаг Дніпро», у розмірі 9 430 (дев`ять тисяч чотириста тридцять) гривень 00 копійок.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 291 (двісті дев`яносто одну) гривню 95 копійок.

Стягнуто із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) понесені витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 856 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят шість) гривень 03 копійки.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, виклав вимогу скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове в цій частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилався на те, щощо суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

У відзиві позивач просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про стягнення аліментів.

Зважаючи на те, що предметом даного позову є стягнення додаткових витрат на утримання дитини, розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.

Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що батьками малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.13).

Відповідно до судового наказу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2020 року по справі № 205/1853/20 із відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 11 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.17).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.09.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано, ОСОБА_4 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » (а.с.14-16).

Як вбачається із довідки № 843 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.01.2022 року, позивач разом із малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 20).

У позовній заяві позивач зазначила, що вона понесла додаткові витрати на дитину у зв`язку з її навчання, що підтверджується договором № 021018363 від 15.03.2021 року, укладеним між позивачем та ТОВ «Мала Комп`ютерна Академія Шаг Дніпро», предметом якого відповідно до пункту 1.1. є надання послуги з навчання ОСОБА_3 у відповідності до програми та навчального плану «Малої Комп`ютерної Академії ШАГ» (а.с.21-24).

Факт сплати позивачем грошових коштів за навчання доньки ОСОБА_3 у загальному розмірі 18 860,00 грн. підтверджується копіями квитанцій, які долучені до матеріалів справи (а.с.26-33).

Таким чином, розмір понесених витрат за навчання дитини в ТОВ «Мала Комп`ютерна Академія Шаг Дніпро» за період з 2021-2022 роки становить 18 860,00 грн., половина від цієї суми становить 9 430,00 грн.

21.12.2022 року позивачем було понесено витрати у зв`язку із навчанням доньки комп`ютерному програмування, а саме для розвитку здібностей дитини було придбано ноутбук Asus TUF Gaming FX506HC-HN004 Graphite Black, а також програмні продукти та сервіси для вказаного ноутбуку, всього на загальну суму 50 495 грн., що підтверджується відповідними чеками (а.с. 120).

Із звітів про здійснення відрахувань та виплати Відділу охорони Української психіатричної лікарні із суворим наглядом вбачається, що із заробітної плати відповідача за період з січня 2021 року по жовтень 2022 року регулярно здійснюються відрахування за виконавчим документом № 205/1853/20, який видано 27.08.2020 року (а.с. 14, 15).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

У національному законодавстві України право дитини на утримання, що також прямо кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Із роз`яснень, які містяться у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що ст. 185 СК України передбачена участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, чи творчих нахилів, або у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

На підтвердження своїх доводів щодо понесення додаткових витрат з навчанням доньки, позивачем надано до суду копію договору № 021018363 від 15.03.2021 року, укладеного між позивачем ОСОБА_2 та ТОВ «Мала Комп`ютерна Академія Шаг Дніпро», предметом якого відповідно до пункту 1.1. є надання послуг з навчання ОСОБА_3 у відповідності до програми та навчального плану «Малої Комп`ютерної Академії ШАГ» (а.с.21-24), а також копії квитанцій про сплату грошових коштів за навчання доньки у ТОВ «Мала Комп`ютерна Академія Шаг Дніпро», за період з 2021 року по 2022 рік на загальну суму 18 860,00 грн. (а.с.26-33).

Суд апеляційної інстанції не приймає доводи апелянта про непогодження з ним навчання їх спільної з позивачем доньки саме у комп`ютерній академії, оскільки саме на обох батьків законом покладається обов`язок брати участь у додаткових витратах.

Крім того, відповідачем не надано доказів, що такі виплати на дитину будуть для нього становити надмірний тягар.

Також, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що апелянт не обмежується лише сплатою аліментів, а й здійснює додаткові витрати, оскільки здійснення додаткових витрат із власної ініціативи не вливають на стягнення додаткових витрат на дитину.

Зважаючи на викладене, та враховуючи, що навчання у ТОВ «Мала Комп`ютерна Академія Шаг Дніпро» були викликані особливими обставинами, а саме розвитком здібностей дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог у цій частині, а саме стягнення із відповідача половини додаткових витрат у розмірі 9 430 гривень 00 копійок.

Посилання апеляційної скарги, що між сторонами триває судовий спір з приводу поділу майна, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки дана обставина не впливає на вирішення даної справи.

Щодо незгоди апелянта в частині розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Представник позивача у позовній заяві просила суд стягнути із відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 10 504,00 грн., а також зазначила, що докази понесення витрат на правову допомогу за договором про надання правової допомоги № 0212/22 від 02.12.2022 року будуть подані до суду після розгляду справи по суті.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини 1 статті 133 ЦПК України).

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження понесення витрат на правову допомогу було надано: ордер про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 адвокатом Чернецькою О.А. (а.с.48), копію договору про надання правової допомоги № 0109/22 від 01.09.2022 року (а.с.145-148), копію додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги № 0109/22 від 01.09.2022 року (а.с.149), копію договору про надання правової допомоги № 0212/22 від 02.12.2022 року (а.с.151-154), копію додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги № 0212/22 від 02.12.2022 року (а.с.155), копію акту приймання-передачі наданих послуг від 03.10.2022 року (а.с. 150), копію квитанції від 17.03.2023 року (а.с.179), розрахунок-повідомлення щодо понесення витрат по справі станом на 27.02.2023 року (а.с.186-187).

Крім того, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має буди сплачено (така позиція є усталеною і узгоджується із постановами Верховного Суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18).

Зважаючи на викладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що понесені позивачем витрати на правову допомогу слід розподілити пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 856,03 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а рішення судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

В іншій частині судове рішення не оскаржувалось, а тому не переглядалось судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 04 липня 2023 року.

Судді: