Справа №295/8732/22
УХВАЛА

03.04.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Коцюби О.Ю.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

від імені якої діє адвокат Рябчун Олеся Дмитрівна,

до ОСОБА_2 ,

про розірвання спадкового договору,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати спадковий договір, укладений 10.10.2008 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який 10.10.2008 посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. та зареєстровано в реєстрі за №18280.

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до умов спадкового договору, позивач передає після смерті у власність відповідача квартиру АДРЕСА_1 (далі-квартира), а відповідач зобов`язується виконувати розпорядження позивача, зазначені в спадковому договорі. На час дії спадкового договору приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. накладено заборону відчуження квартири, що зареєстровано в реєстрі за №18281.

Квартира належить позивачу відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке видане Відділом приватизації державного житлового фонду 12.07.1993 за №3366, та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою житомирською державною нотаріальною конторою 28.07.2008 за №2-722.

У позові вказано, що спадковим договором визначені права та обов`язки сторін по договору. У відповідності до розділу 4 договору, відповідач зобов`язувався виконувати наступні розпорядження позивача: забезпечувати придатним для носіння одягом та взуттям, які відповідають сезону; забезпечувати необхідними лікувальними засобами у відповідності до рецептів лікарів; забезпечувати побутовими послугами; забезпечувати потреби відпочинку; у випадку захворювання - забезпечення амбулаторним лікуванням (за наявності медичних показів); здійснення догляду та надання необхідної допомоги. Сторони договору, домовилися, що до обов`язків відповідача не належать: забезпечення позивача готівковими коштами; придбання і ремонт побутової техніки; здійснення поточного або капітального ремонту відчужуваної квартири; забезпечення телефонним зв`язком; забезпечення санаторно-курортним лікуванням. Сторони договору домовились, що грошова оцінка щомісячного матеріального забезпечення за згодою сторін визначається у сумі 500,00 грн. У відповідності до ст. 751 ЦК України ця оцінка підлягає індексації у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до змісту позову, з 2014 року відповідач перестав виконувати свої зобов`язання по договору в повному обсязі. Допомога відповідача полягала тільки в тому, що він декілька разів на рік передавав незначні суми коштів, які жодним чином не дорівнюють еквіваленту, встановлену договором. В зв`язку з тим, що відповідач є громадянином російської федерації і фактично там проживає, з 2013 року не бував в Україні. Таким чином, свої зобов`язання щодо забезпечення позивача придатним для носіння одягом та взуттям, які відповідають сезону; забезпечення необхідними лікувальними засобами у відповідності до рецептів лікарів; забезпечення побутовими послугами, не виконував.

З лютого 2022 року відповідач повністю припинив виконувати свої зобов`язання по договору. Тягар по догляду за позивачем здійснюють родичі останньої.

Посилаючись на норми ст.1308 ЦК України, позивач просить розірвати укладений між сторонами спадковий договір.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.09.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 13.12.2022 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті.

03.04.2023 до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_3 , яка також представляє інтереси ОСОБА_4 , як законного представника малолітнього ОСОБА_5 , про заміну сторони у справі, яка обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_1 померла. 27.12.2022 ОСОБА_1 склала заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Алєксєєвою Г.А. та зареєстровано в реєстрі за №829, яким ОСОБА_1 заповіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , все майно, що належало їй на момент смерті. Інтереси малолітнього ОСОБА_5 представляє його батько ОСОБА_4 , як законний представник, у відповідності до ст. 242 ЦК України. У зв`язку з наведеним, просить залучити ОСОБА_5 , інтереси якого представляє його батько ОСОБА_4 , в якості правонаступника позивача у справі №295/8732/22.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи та розглянути клопотання про заміну сторони у справі.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Як передбачено ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача (за ст. 1302 ЦК України).

Така конструкція спадкового договору свідчить про те, що він є зобов`язанням, тому до положень спадкового договору підлягають застосуванню приписи книги п`ятої ЦК України.

Відповідно до ст. 1305 ЦК України, набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Діями, передбаченим ст. 1305 ЦК України, може бути: за життя відчужувача - зобов`язання набувача щодо забезпечення відчужувача продуктами харчування, догляду, виплати певних грошових сум для його утримання та ін.; після смерті відчужувача дії, пов`язані з похованням особи, тощо.

Формулювання ст. 1305 ЦК України свідчить про наявність у набувача за спадковим договором комплексу зобовязань (вчинення дій майнового або немайнового характеру): які можуть бути безпосередньо пов`язані з особою відчужувача як за його життя, та такими, що виникають після смерті відчужувана й стосуються його спадкоємців. Тобто, конструкція спадкового договору передбачає виникнення як зобов`язань особистого характеру, так і зобов`язань, не пов`язаних з особою кредитора - відчужувана за цим договором.

Зобов`язання, які є неперсоніфікованим, не перебувають у нерозривній залежності з особистістю боржника або кредитора. Вони передбачають можливість передачі прав і обов`язків у порядку правонаступництва, заміни осіб у зобов`язанні, спадкуванні права вимоги до боржника тощо.

У набувача за спадковим договором виникає обов`язок виконання не лише зобов`язання, пов`язаного з особою відчужувача, яке він має виконувати протягом життя останнього, а й неперсоніфікованого зобов`язання, яке виникає після смерті особи й безпосередньо пов`язане з спадкоємцями відчужувача.

Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ЦК України, як наслідок порушення зобов`язань, що виникають зі спадкового договору, передбачає лише можливість його розірвання, що відповідно до ст.1308 ЦК України може бути здійснене судом: на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень, або на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Розірвання спадкового договору на вимогу відчужувача може застосовуватися як санкція за правопорушення, що водночас є засобом захисту інтересів відчужувача.

У неперсоніфікованих зобов`язаннях не виникає обмеження щодо можливості спадкування спадкоємцями особи прав та обов`язків, що виникли на підставі таких правовідношень. Зобов`язання, які виникнуть за спадковим договором після смерті відчужувача, не передбачають нерозривної залежності від його особи. Тож право вимагати розірвання спадкового договору внаслідок невиконання набувачем обов`язків, що виникли після смерті відчужувача входитиме до складу спадщини та може бути успадковане його спадкоємцями.

Таким чином, право відчужувача вимагати розірвання договору внаслідок порушення особистого зобов`язання є особистим. Водночас право вимоги розірвати спадковий договір через порушення неперсоніфікованого зобов`язання - це право, яке не пов`язане з особою відчужувача. Обов`язки, які мали бути виконані після смерті відчужувача виникають на підставі неперсоніфікованих зобов`язань, що не перебувають у нерозривній залежності від особи. Права й обов`язки щодо таких зобов`язань можуть бути спадковою масою, та входити до складу спадщини, щоб в подальшому бути успадкованими спадкоємцями відчужувача, які зможуть вимагати виконання обов`язків, що виникають після смерті відчужувача, тому право вимоги на розірвання спадкового договору внаслідок невиконання набувачем обов`язків, що виникають після смерті відчужувача, не припиняється з моменту настання смерті останнього та буде входити до складу його спадщини.

Судом встановлено, що 27.12.2022 ОСОБА_1 склала заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Алєксєєвою Г.А. та зареєстровано в реєстрі за №829, яким ОСОБА_1 заповіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , все майно, що належало їй на момент смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17.02.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Беручи до уваги те, що після смерті позивача ОСОБА_1 спадкоємцем є малолітній ОСОБА_5 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_4 , правовідносини у справі допускають правонаступництво, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залучення до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_5 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_4 .

За приписами ч. 2 ст. 55 ЦПК України, усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

На підставі наведеного, керуючись ст. 55, 258, 260, 261, ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Залучити до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_4 .

Призначити розгляд справи по суті об 11год 30 хв 01 червня 2023 року, в залі судових засідань 2Б7 за адресою м.Житомир, майдан Соборний,1, про що повідомити сторони.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Воробйова