Справа №519/1066/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

29.05.2023 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Барановської З.І., секретаря - Гнатюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, визнання права на спадкування за законом як спадкоємця першої черги та визнання права власності в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовом до відповідача про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, визнання права на спадкування за законом як спадкоємця першої черги та визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі рішення Южного міського суду Одеської області. За життя він заповіту не склав, отже спадкування проводиться за законом. Рідна дочка померлого вже понад 15 років проживає за кордоном, про її місцезнаходження позивачу невідомо. Позивач є цивільною дружиною померлого ОСОБА_3 . Хоча прямих родинних зв`язків між позивачем та померлим немає, але позивач навіть після розірвання шлюбу завжди вважала його своїм чоловіком та проживала з ним однією сім`єю на протязі всього життя, вели спільне господарство. Коли стан здоров`я ОСОБА_3 погіршився у зв`язку з хворобою, позивач постійно піклувалася про нього, займалася його лікуванням, забезпечувала усім необхідним для життя та сплачувала грошові кошти за житлово-комунальні послуги, приймала участь у похованні померлого. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідно позивачу для подальшої реалізації спадкового права після смерті ОСОБА_3 . Позивач хоче за рішенням суду одержати право на спадкування після смерті ОСОБА_3 оскільки позивач протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області 24.10.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області 26.12.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено її до судового розгляду, витребувано від приватного нотаріусу Одеського районного нотаріального округу Одеської області Дараган І.М. копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була заведена приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Кармасьовою О.В..

Представником позивача надано заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_4 та остання змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.14).

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.15).

Рішенням Южного міського суду Одеської області від 04.12.2000 була затверджена мирова угода відповідно до якої за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було визнано по 1/2 частці квартири АДРЕСА_2 (а.с.17-18).

Дане рішення суду було зареєстровано у Южненському міському Бюро технічної інвентаризації, про що зроблено реєстраційний напис в реєстровій книзі №1пр, реєстр 1, сторінка 22 від 10.01.2001 (а.с.18).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був розірваний 28 липня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.19).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.22).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 .

Також, своє право на прийняття спадщини заявила донька сторін ОСОБА_2 .

Згідно довідки про фактичне місце проживання від 14.12.2021 складеного ОСББ «ПЕРШИЙ ВЛАСНИК» вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживали ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 з 18.05.1981 по день його смерті (а.с.23).

Відповідно до довідки від 13.12.2021 наданою ОСББ «ПЕРШИЙ ВЛАСНИК» ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мешкала разом з ОСОБА_3 , який на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 /З №86 від 20.03.2021 також був зареєстрований за даною адресою (а.с.24).

ОСОБА_3 за життя заповіту не склав, отже спадкування проводиться за законом.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При цьому ст.2 Сімейного кодексу України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім`ї.

Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду.

За правилами ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 1264 Цивільного кодексу України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члени сім`ї, тощо.

У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив та виклав у п.5.2 Листа від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» те, що черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч.1 ст.1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (ч.2 ст.1259 ЦК України). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем. Тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), 2) матеріальне забезпечення спадкодавця, 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири, 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3, 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову, необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

У законі міститься вичерпний перелік обставин, за наявності яких можлива зміна черговості, що не потребує розширеного тлумачення. Відсутність хоча б однієї із таких обставин зумовить застосування загального порядку черговості спадкування, визначеного у ст.1258 ЦК.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом четвертої черги, оскільки не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини проживала однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_3 , вони з померлим вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Позивач здійснювала догляд за померлим, коли його стан здоров`я погіршився у зв`язку з хворобою, займалася його лікуванням, забезпечувала усім необхідним для життя та сплачувала грошові кошти за житлово-комунальні послуги, а також понесла витрати, пов`язані з його похованням.

Позивач прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вказані обставини визнала відповідач, оскільки нею подана заява про визнання позовних вимог.

Вимога про надання позивачу права на спадкування за законом як спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_6 є похідною від вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання позивача спадкоємицею четвертої черги.

Таким чином, суд вважає що наявні всі підстави, передбачені ч.2 ст.1259 ЦК України, для надання їй права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємця першої черги за законом.

Відповідно до ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оцінюючи допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивач, приймаючи до уваги, що позивач позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як у судовому порядку, визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.3, 74 СК України ст.12, 77-81, 263, 265 ЦПК України, ст.2, 16, 1258-1262 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, визнання права на спадкування за законом, як спадкоємця першої черги та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та померлого ОСОБА_3 , з 2005 року до моменту смерті ОСОБА_7 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , як спадкоємця першої черги.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 .

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська