Провадження № 2/756/1500/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря - Марценюк І.В.,

за участі: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Русецький Павло Сергійович про повернення безпідставно набутих коштів, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні Ініціативи», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Русецький П.С., у якому просить зобов`язати ТОВ «Кредитні Ініціативи» повернути безпідставно набуті грошові кошти в сумі 32 826,32 грн., сплатити упущену вигоду в розмірі 9 443,47 грн., стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу.

Позивач стверджував, що 22.10.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис № 4752, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за Кредитним договором № SME0003463 від 30.08.2007 року загальною сумою 49 731,83 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні на день вчинення напису становило 1 405 918,83 грн.

18.12.2020 року приватним виконавцем Русецьким П.С. видано постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого напису № 4752.

В рамках цього виконавчого провадження, 06.01.2021 року з рахунків ОСОБА_3 відкритих в АТ КБ «ПриватБанк», згідно з платіжною вимогою № НОМЕР_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» було списано грошові кошти в загальній сумі 32 826,32 грн. Даний факт підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» від 04.10.2022 року №20.1.0.0.0/7-220908/19265.

12.05.2022 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі № 756/854/22 виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

З метою досудового врегулювання спору, 05.09.2022 року ОСОБА_4 звернувся з листом на електронну пошту ТОВ «Кредитні ініціативи» про добровільне повернення списаних коштів, при цьому, отримав відповідь, що товариство здійснює тільки ту оплату, яка передбачена рішенням суду, тому позивач звернувся до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримували у повному обсязі, проси суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили, надали відзив у якому заперечували проти задоволення позову.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Русецький П.С. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

За таких обставин, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності осіб, які належним чином повідомлені про судовий розгляд, однак не з`явилися до суду.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлено наступне.

22.10.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис № 4752, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за Кредитним договором № SME0003463 від 30.08.2007 року загальною сумою 49 731,83 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні на день вчинення напису становило 1 405 918,83 грн.

18.12.2020 року приватним виконавцем Русецьким П.С. видано постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого напису № 4752.

12.05.2022 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі № 756/854/22 виконавчий напис № 4752 вчинений 22.10.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. визнано таким, що не підлягає виконанню.

За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення даної статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 753/15556/15-ц викладено позицію про те, що: зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала».

Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 28.01.2020 у справі № 910/16664/18: «Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.»

Згідно із постановою Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі № 201/6498/20: Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Припинення правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків припинення підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст. 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

З матеріалів справи вбачається, що з рахунків ОСОБА_3 відкритих в АТ КБ «ПриватБанк», згідно з платіжною вимогою № НОМЕР_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» було списано грошові кошти в загальній сумі 32 826,32 грн., факт списання котів підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» від 04.10.2022 року №20.1.0.0.0/7-220908/19265.

Таким чином, судом встановлено, що виконавчий напис нотаріуса був вчинений без правових на те підстав, тому суд вважає, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису, є безпідставним як на час набуття, так і на момент розгляду справи, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти в розмірі 32 826,32 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача упущеної вигоди слід зазначити наступне.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на особу обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу не є підставою для його стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, сума збитків, яку просив стягнути позивач на відшкодування майнової шкоди (упущеної вигоди), обґрунтовується умовними припущеннями про можливість отримання ним доходу, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн. є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.

У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., більше того, про зменшення розміру витрат на правову допомогу просив відповідач у відзиві.

У відповідності ст. 141 ЦПК України суд вважає за потрібне стягнути з відповідача частину сплаченого судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Русецький Павло Сергійович про повернення безпідставно набутих коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 32 826 (тридцять дві тисячі вісімсот двадцять шість гривень) 32 копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію частини сплаченого судового збору у розмірі 770 (сімсот сімдесят) гривень 69 копійок та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 грн.

У задоволенні решти вимог позовної заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 10.04.2023 року.

Суддя А.В. Шевчук