Справа № 541/815/23
Номер провадження 2-о/541/40/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 квітня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Вірченко О.М., за участю секретаря судового засідання Циганової Ю.М., представника заявниці Павлюка І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: виконавчий комітет Миргородської міської ради в особі відділу «Служба у справах дітей», Миргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

установив:

16 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: виконавчий комітет Миргородської міської ради в особі відділу «Служба у справах дітей», Миргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, мотивуючи свої вимоги наступним. З 2019 року вона проживала із ОСОБА_2 як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Вони винаймали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, сімейний бюджет у них був спільним. Під час проживання у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_1 завагітніла від ОСОБА_2 . За тиждень до пологів між ними виник конфлікт і вони почали проживати окремо, однак, це жодним чином не вплинуло на відношення ОСОБА_2 до своєї дитини. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син, якого назвали ОСОБА_3 . Після виписки із пологового будинку ОСОБА_2 зустрічав заявницю разом із сином. Відомості про батька до свідоцтва про народження були внесені зі слів матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, дитина була записана за прізвищем матері, а по батькові зазначено « ОСОБА_4 ». В подальшому будь-які шлюбні відносини між ними фактично були припинені. Водночас, ОСОБА_2 постійно відвідував сина, піклувався про нього, мав з ним дуже теплі стосунки, до самої смерті допомагав матеріально. ОСОБА_1 просила встановити факт батьківства ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та внести зміни до актового запису про народження дитини, записати ОСОБА_2 батьком та змінити відомості про батька дитини.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Представник заявниці ОСОБА_6 заяву ОСОБА_1 підтримав з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представники заінтересованих осіб, повідомлені належним чином про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Згідно з ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Отже, встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18 вересня 2020 року Миргородським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 .

У витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 9 від 07 березня 2023 року вбачається, що в актовому записі № 191, складеному 18 вересня 2020 року Миргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), відомості про батька дитини ОСОБА_5 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, по батькові дитини зазначено « ОСОБА_4 », що відповідає імені ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 07 лютого 2023 року.

Згідно з довідкою сектору по роботі з органами самоорганізації населення організаційного відділу Миргородської міської ради Полтавської області від 16 лютого 2023 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією смію з 01 вересня 2019 року по 07 вересня 2020 року.

Факт визнання ОСОБА_2 свого батьківства щодо дитини підтверджується спільними фотокартками у різні періоди часу; випискою по платіжній картці ОСОБА_1 , на яку ОСОБА_2 систематично переводив кошти для забезпечення потреб дитини.

Крім того, факт визнання ОСОБА_2 свого батьківства підтверджується також показами свідків.

Свідок ОСОБА_7 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснила, що в неї немає сумнівів, що ОСОБА_5 - її онук. ОСОБА_1 проживала з її сином з 2019 року фактично до народження дитини. Після повідомлення сину, що ОСОБА_1 вагітна, вони чекали на народження дитини. ОСОБА_2 забирав з пологового будинку сина та заявницю, купував подарунки, речі, телефонував, провідував дитину, у нього не було сумніву, що це його син. Після призову на військову службу висилав кошти на утирання сина.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що працювала разом із ОСОБА_1 в магазині «ТА-ДА». Їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зустрічалися з 2019 року, проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. Коли ОСОБА_1 завагітніла, обоє були щасливі, готувалися до народження дитини. Перед пологами стосунки припинили, однак ОСОБА_2 забирав дитину з пологового будинку, зі слів ОСОБА_1 постійно відвідував сина, допомагав їм матеріально.

Свідок ОСОБА_9 хрещений батько ОСОБА_5 , пояснив, що знає ОСОБА_2 з того часу, коли той почав зустрічався з ОСОБА_1 . Вони жили однією сім`єю без реєстрації шлюбу, коли ОСОБА_1 завагітніла, то ОСОБА_2 не мав сумніву, що це його дитина. Після того як вони припинили проживати разом, зі слів ОСОБА_1 . ОСОБА_2 приходив до сина, дарував подарунки, гуляв з ним, допомагав матеріально.

Свідок ОСОБА_8 дружина хрещеного батька дитини, пояснила наступне. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу майже до самого народження сина. ОСОБА_2 забирав їх з пологового будинку, щиро радів народженню сина. Батько та дитина дуже схожі зовні.

Свідок ОСОБА_10 зазначив, що знайомий з ОСОБА_1 , йому відомо, що вона проживала з ОСОБА_2 приблизно з 2019 року, але шлюб офіційно не реєстрували. В період спільного проживання ОСОБА_1 завагітніла, приблизно за два тижні до пологів вони припинили спільне проживання. ОСОБА_2 не заперечував своє батьківство, спілкувався з сином, його матір`ю, допомагав їм матеріально.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вони з ОСОБА_2 були друзями. Знає його ще до того, як він почав зустрічатися та жити з ОСОБА_1 . З 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Коли ОСОБА_1 завагітніла, ОСОБА_2 був дуже радий, ще до народження дитини говорив, що ім`я у сина буде « ОСОБА_12 ». ОСОБА_2 забирав дитину з пологового будинку, допомагав заявниці з сином матеріально, ніколи не заперечував, що це його дитина.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог заявниці про встановлення факту батьківства ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315-319 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: виконавчий комітет Миргородської міської ради в особі відділу «Служба у справах дітей», Миргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України.

Зобов`язати Миргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 191 від 18 вересня 2020 року, складеного Миргородським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про народження ОСОБА_5 , а саме:

- змінити в графі «відомості про батька» з « ОСОБА_13 , громадянин України» на « ОСОБА_2 , громадянин України». Записати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Миргород Полтавської області, батьком дитини;

- в графі «відомості про дитину» прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження дитини залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 квітня 2023 року.

Суддя: О. М. Вірченко