Провадження 2/557/154/2023
Справа 557/360/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Слюсарчук І.В.,

номер справи 557/360/23,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Гоща в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

за участю представника позивача ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування позову представник зазначив, що за рішенням Гощанського районного суду Ріненської області від 20 грудня 2016 року з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на її користь на дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі по 100 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Оскільки визначена судом сума аліментів є надто малою і не здатна задовольнити навіть елементарних потреб дітей та з часу ухвалення рішення витрати на утримання дітей значно зросли, позивач, посилаючись на приписи норм права, які містяться в ст.ст. 180, 184, 192 СК України, просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів шляхом їх збільшення.

Мотивуючи такі свої вимоги, представник позивача зазначив, що матеріальне становише відповідача на даний час покращилося, тому він спроможний сплачувати аліменти у розмірі по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину, в той час як матеріальне становище позивача істотно змінилось, у зв`язку із зменшенням її доходів.

Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених стороною позивача обставин та правових підстав позову відповідачем до суду не подано.

Представник позивача в судовому засіданні зменшив розмір позовних вимог та просив ухвалити рішення про збільшення розміру стягуваних із ОСОБА_2 аліментів на користь позивача на дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з твердої грошової суми в розмірі 100 гривень до твердої грошової суми у розмірі 1500 гривень щомісячно на кожну дитину.

Відповідач у судовому засіданні зазначив, що він надає матеріальну допомогу на утримання дітей та не заперечує свого обов`язку щодо участі в утриманні неповнолітніх дітей, при цьому погоджується сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, так як отримуваний ним заробіток у розмірі близько 12 000 гривень на місяць не дозволяє сплачувати аліменти у більшому розмірі. Окрім того, відповідач вказав на те, що у нього народилась ще одна дитина, утримання якої також потребує коштів.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 09 березня 2023 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Будь-які інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши докази, встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2016 року розірвано та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 100 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 10 листопада 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

З даних свідоцтв про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є їх батьками.

Факт проживання неповнолітніх дітей із матір`ю стверджується даними довідки про склад сім`ї Бабинської сільської ради Рівненської області від 16 листопада 2022 року за № 1135.

Також судом із даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08 листопада 2022 року, установлено, що ОСОБА_2 є батьком ще однієї дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Представник позивача, вказуючи на зміну матеріального становища позивача в сторону погіршення та покращення матеріального становища відповідача, звернувся в інтересах ОСОБА_1 до суду за захистом її порушеного права з даним позовом про зміну розміру аліментів шляхом їх збільшення.

Таким чином, правовідносини, які виникли між сторонами щодо зміни розміру стягнення аліментів, регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що визначено ч. 1 ст. 184 СК України.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч. 2 ст. 184 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з аналізу зазначених норм закону та встановлених судом обставин щодо зміни матеріального стану позивача в сторону погіршення через зростання вікових потреб дітей, враховуючи наявність права у позивача, як одержувача аліментів на звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту.

При цьому судом враховуються аргументи представника позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, а також позицію відповідача, який вказаних аргументів у судовому засіданні не оспорював.

На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є очевидно недостатнім, оскільки в силу свого віку діти природньо потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері.

Крім того, суд зауважує, що з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини, змінилось матеріальне становище позивача та становище відповідача, в тому числі у зв`язку з інфляційними процесами, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку.

За вказаних обставин суд приходь висновку про неналежне матеріальне забезпечення дітей сторін для гармонійного їх розвитку в розумінні ч. 2 ст. 182 СК України.

Як визначено у вказаній нормі закону, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить - 2833 гривні, тому виходячи із 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мінімальний розмір аліментів на дітей віком від 6 до 18 років становить - 1416 гривень 50 копійок.

З огляду на зазначене, при визначенні розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача, суд враховує обставини визначені у ч. 1 ст. 182 СК України, зокрема наявність у платника аліментів зобов`язань щодо утримання неповнолітніх дітей в межах, необхідних для їх утримання і виховання, повноцінного здоров`я, задовільного фізичного, духовного та морального розвитку, те, що останній є працездатним, фізично здоровим чоловіком, отримує стабільний дохід, про що ствердив особисто у судовому засіданні, а також наявність у нього іншої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Суд також враховує, що виховання дітей одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

При визначенні розміру аліментів враховується судом і законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зміна мінімальних життєвих стандартів з часу ухвалення рішення та визначення до стягнення аліментів у розмірі по 100 гривень на кожну дитину щомісячно, у зв`язку з чим суд приходить переконання, що заявлений до стягнення представником позивава, згідно уточнень, розмір аліментів є обґрунтованим та з огляду на встановлені обставини, не буде надто обтяжливим для відповідача, який у судовому засіданні вказав на можливість сплати аліментів у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно.

Водночас, суд виходить з того, що як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання.

При вирішенні даного спору, суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України, та на окремі з яких вірно посилається представник позивача у поданому ним позові.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне в порядку ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача 1073,60 грн судового збору в доход держави, зважаючи на задоволення вимоги позивача про збільшення розміру аліментів.

При цьому, судом враховується те, що позивач при звернені до суду з позовною вимогою про збільшення розміру аліментів була звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з твердої грошової суми в розмірі 100 (сто) гривень до твердої грошової суми в розмірі 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, визначений судом, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2016 року, відкликати та приєднати до матеріалів справи № 557/1072/16-ц.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 14 квітня 2023 року.

Суддя Ю.В. Оленич