Справа № 750/962/22
Провадження № 2-др/750/16/23
У Х В А Л А

04 липня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :

головуючого судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 750/962/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернігівській області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час відсторонення,

встановив:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.08.2022 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернігівській області від 24 листопада 2021 року № 201-К про відсторонення ОСОБА_1 , механіка управління від роботи з 25 листопада 2021 року на час відсутності щеплення від COVID-19 без збереження заробітної плати. Стягнуто з Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 25.11.2021 року по 27.03.2022 року включно в сумі 35 060 грн. 03 коп., виплату вказаної суми провести після утримання податків та інших обов`язкових платежів на користь держави та судовий збір в сумі 1984 грн. 80 коп. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 04.04.2023 апеляційну скаргу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернігівській області задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.08.2022 змінено, викладено його мотивувальну частину щодо визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи в редакції постанови.

26 травня 2023 року надійшла заява від позивача про ухвалення додаткового судового рішення в частині вирішення питання про стягнення на користь позивача судових витрат, понесених позивачем на отримання правової допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішення після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, про час там місце розгляду справи сповіщались в установленому законом порядку, від представника позивача надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у його відсутність, заяву підтримує, від представника відповідача надійшла заперечення, в яких у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення просить відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у задоволенні зустрічного позову відмовлено, витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Зазначена правова позиція підтримана Верховним Судом у постановах від 22.03.2018 року у справі № 910/9111/17 та від 14.01.2019 року у справі № 927/26/18.

Для можливості вирішення судом питання про розподіл витрат позивача на правничу допомогу, відповідну заяву про відшкодування витрат на правову допомогу в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України представник позивача повинен був зробити до завершення судового засідання, проте відповідної заяви не надходило.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу, у зв`язку з недотриманням позивачем вимог, передбачених ч.8 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 270, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 750/962/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернігівській області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час відсторонення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів в порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя: