Справа №: 343/883/23
Провадження №: 2/0343/303/23
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

14 квітня 2023 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С. М., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Ідея Банк" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А:

позивач поштовим відправленням 06.04.2023 направив вищевказаний позов, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ АТ "Ідея Банк" від 08.03.2023 № 48а про звільнення його, ОСОБА_2 , фахівця відділу стягнення заборгованості управління дистанційного стягнення департаменту по роботі з проблемною заборгованістю з 10.03.2023 з роботи у зв`язку з встановленням його невідповідності займаній посаді протягом строку випробування згідно з п. 11 ст. 40 КЗпП України;

зобов`язати відповідача поновити його на роботі фахівця відділу стягнення заборгованості управління дистанційного стягнення департаменту по роботі з проблемною заборгованістю з 11.03.2023;

стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу до дня поновлення на роботі;

рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з розрахунку за один місяць в розмірі 11836 грн допустити до негайного виконання;

стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, що становить 25000 гривень, а також понесені судові витрати.

Дослідивши отримані матеріали, судом встановлені недоліки позовної заяви, які унеможливлюють відкриття провадження у справі та обумовлюють необхідність залишення позовної заяви без руху, зважаючи на таке.

В порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач у вступній частині позовної заяви іменує себе як ОСОБА_3 , хоча у описовій, мотивувальній та прохальній частині вказує себе як ОСОБА_1 , долучаючи документи саме на ім`я останнього.

Позивачем не дотримано і вимоги п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки ним не зазначено ціну позову.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Така ж позиція зазначена у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно з яким у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

В порушення вищевказаних вимог позивач, обгрунтовуючи свої вимоги, не зазначає доказів, які такі підтверджують. Так, він, проводячи розрахунок середнього заробітку, зазначає про розмір отриманої ним заробітної плати, однак, будь-яких доказів на підтвердження вказаних сум не надає. При цьому, ОСОБА_3 не повідомляє та не зазначає, які докази не може подати, причини, з яких такі докази не можуть бути подані, як і не надає докази, які підтверджують, що він здійснював всі залежні від нього дії, спрямовані на їх отримання.

Крім того, згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ст. 1 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Звертаючись до суду з позовом, позивач заявляє кілька позовних вимог, у тому числі вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про стягнення моральної шкоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) зроблено правовий висновок щодо застосування п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та реалізації особою права звільнення від сплати судового збору, відповідно до якого пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

З урахуванням наведеного, позивач не звільняється від сплати судового збору у справі за заявленою ним позовною вимогою щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так само Закон України «Про судовий збір» не визначає пільг щодо сплати судового збору за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди у вказаній категорії справ. Тобто при зверненні з указаним позовом позивач звільнений від сплати судового збору лише в частині вимог про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, а в іншій частині вимог судовий збір підлягає оплаті.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17.06.2021 у справі № 725/5849/20, у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 761/943/18, у постанові від 15 лютого 2021 року у справі № 372/4328/19.

Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015 року, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена позивачем у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню, як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц.

Таким чином, з огляду на вищенаведене ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір за дві вимоги майнового характеру, а саме за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за вимогу про стягнення моральної шкоди, ставка судового збору за які становить, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто по 1073,60 грн за кожну з вказаних вимог та надати суду оригінал документа, що підтверджує факт сплати судового збору у визначеному розмірі чи надати документи, які підтверджують наявність підстав для звільнення від такої сплати.

Реквізити для сплати: отримувач коштів - ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ м.Долина/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37951998; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0009610; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Долинський районний суд Івано-Франківської області(назва суду, де розглядається справа).

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо необхідності залишення позовної заяви без руху.

Способом усунення недоліків позовної заяви є надання до суду доказів, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини, зокрема щодо розміру заробітної плати, яка є предметом дослідження у даній категорії справи, чи повідомити про неможливість їх подання, а також надати суду оригінал документа, що підтверджує факт сплати судового збору у визначеному розмірі за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про стягнення моральної шкоди чи надати документи, які підтверджують наявність підстав для звільнення від такої сплати.

Суд наголошує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя з огляду на усталену практику Європейського суду з прав людини. Встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та підстав прийняття заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

З огляду на вищевикладене, вважаю, що позовна заява не є належним чином оформленою та подана до суду не відповідно до вимог цивільного процесуального закону, який діє на час подачі позову до суду.

Керуючись ст. 175, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

позовну заяву ОСОБА_3 (Мирославовича) до акціонерного товариства "Ідея Банк" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо він відповідно до цієї ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, та усуне вказаній в цій ухвалі недоліки, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич