Справа № 641/9536/21
Провадження № 2/553/1590/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22.03.2023м. Полтава
Ленінський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого - судді Грошової Н.М.
за участю секретаря судового засідання - Левицької В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування,
07.12.2021до Комінтернівського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за страховим відшкодуванням у розмірі 7771,50 грн., що складається з: суми заборгованості - 7455,81 грн, пені у розмірі 192,22 грн., 3 % річних у розмірі 34,00 грн., інфляційні витрати у розмірі 89,47 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.
Станом на день подання даного позову страхове відшкодування ОСОБА_1 не здійсненне, та «Харківська муніципальна страхова компанія» ухиляється від свого обов`язку передбаченому законодавством щодо здійснення такої виплати. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача: відповідно до ст.ст. 1186, 1187, 1188 ЦК України - 7 771, 50 грн.; пеню відповідно до п.36.5 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - 192,22 грн.; відповідно до ст.625 ЦПК України 3% річних - 34.00 грн., інфляційне збільшення боргу - 89, 47 гри.
Ухвалою судді Комінтернівського районного суду міста Харкова від 01.12.2021 відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, з подальшим його продовженням.
Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду міста Харкова, Комінтернівського районного суду міста Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом міста Полтави.
Відповідно до акту приймання - передавання справ до Ленінського районного суду міста Полтави з Комінтернівського районного суду міста Харкова надійшла справа № 641/9536/21.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 16.11.2022 прийнято позовну заяву до провадження, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
На виконання розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 № 65 від 17.11.2022 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» Ленінському районному суду м. Полтави необхідно забезпечити розгляд справ (проваджень), які до 22 листопада 2022 року включно надійшли на розгляд суду.
У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач - ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», в судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення справи та відзив на позов до суду не надходили.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст.ст.280-281 ЦПК України.
Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу ВАЗ 2172 д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
ОСОБА_2 визнав свою провину в ДТП та погодився на складання європотоколу (повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 01.06.2021).
В результаті ДТП завдана майнова шкода в розмірі 14 938,03 грн., що підтверджується ремонтною калькуляцією № ГО-348/21 від 21.07.2021.
Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4852872 становить 130000,00 грн. Сума страхового відшкодування з урахуванням зносу та за мінусом франшизи становить 7 455, 81 грн, що підтверджується страховим актом № 4124/1 від 28.07.2021.
Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4852872 становить 130000,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб..
Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Нормами статті 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.
Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням, транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Сума страхового відшкодування з урахуванням зносу та за мінусом франшизи становить 7 455, 81 грн, що підтверджується страховим актом № 4124/1 від 28.07.2021.
Однак, в порушення вказаних норм, відповідачем сума страхового відшкодування позивачу не сплачена. У зв`язку із викладеним, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування - 7455,81 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача в порядку ст.625 ЦК України 3% річних - 34.00 грн., інфляційне збільшення боргу - 89, 47 гри., а також пені відповідно до п.36.5 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 192,22 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Нормами ст. 625 ЦПК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
Так, згідно розрахунку позивача:
-192,22 грн. - розмір пені за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язання за період з 30.08.2021 по 09.09.2021 та з 10.09.2021 по 25.10.2021;
-34,00 грн. - 3 % річних за період 30.08.2021 по 25.10.2021;
-89,47 грн. - інфляційні витрати за період вересень 2021 року - жовтень 2021 року.
При цьому, вказаний розрахунок є обґрунтованим та сумніву у суду не викликає, доказів на його спростування відповідачем не надано.
У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягненню пені, інфляційні витрат та 3% річних підлягають задоволенню.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 908,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 258-259, 263- 265, 279 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 7 771 (сім тисяч сімсот сімдесят одна) гривня 50 копійок.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Повний текст рішення складено 03.04.2023.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Головуючий суддя: Н.М. Грошова