Справа № 682/1367/22
Провадження № 4-с/682/1/2023
У Х В А Л А

22 березня 2023 року

Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Маршал І.М. розглянувши справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи у справі Акціонерне товариство «Комерційний банк «Привтбанк», Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),-

встановив:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи у справі АТ КБ «Привтбанк», Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). В обгрунтування скарги ОСОБА_1 вказував, що 07.07.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № HMSG00003167 згідно умов якого ОСОБА_2 був наданий кредит в розмірі 46152,19 дол. США строком до 07.07.2018 року на умовах повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами черговими щомісячними платежами згідно з графіком погашення заборгованості. Того ж дня 07.07.2008 року з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за вказаним кредитним договором, між ПАТ КБ «Приват Банк» та скаржником був укладений договір поруки згідно умов якого на скаржника було покладено солідарну з боржником відповідальність за невиконання зобов`язань за договором кредиту. ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував в зв`язку з чим банк звернувся до суду із позовом про дострокове стягнення всієї суми кредиту, нарахованих відсотків і штрафних санкцій солідарно з позичальника та поручителів. Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.06.2014 року по справі № 682/680/14-ц позов ПАТ КБ «Приват банк» до скаржника та інших співвідповідачів в тому числі і боржника ОСОБА_2 було задоволено та стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 1290129,17 грн. та 3654 грн. витрат по сплаті судового збору. На виконання вказаного рішення суду стягувачу ПАТ КБ «Приват Банк» судом було видано виконавчий лист № 682/680/14-ц про солідарне стягнення з скаржника та інших боржників на користь стягувача заборгованість за кредитним договором в сумі 1290129,17 грн. та 3654 грн. витрат по сплаті судового збору. Скаржник вказує, що на підставі вказаного виконавчого документа державним викнавцем ВДВС Нетішинського МУЮ 11.12.2014 року було відкрито виконавче провадження № 45770972 в рамках якого винесено постанову від 26.12.2014 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 129738,31 грн. В подальшому 16.02.2021 року матеріали виконавчого провадження було передано для подальшого виконання до відділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький). Скражник вказує, що 02.02.2022 року на адресу відділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) надійшло повідомлення представника стягувача від 06.01.2022 року про те, що заборгованість по виконавчому листі № 2/682/334/2014 про стягнення з скаржника заборгованості та судових витрат погашено в повному обсязі. На підставі вказаного повідомлення головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) 17.02.2022 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (повне фактичне виконання). Скаржник зазначає, що заборгованість за виконавчим документом в ході примусового виконання рішення в повному розмірі не стягувалась, однак, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) 17.02.2022 року відкрито інше виконавче провадження вже про стягнення з скаржника нестягнутої суми виконавчого збору в розмірі 115920,76 грн. Скаржник вважає, що відкриття нового виконавчого провадження про стягнення з нього виконачого збору є незаконним, оскільки сума основного боргу державним виконавцем в повному розмірі не стягувалась, а отже, державний виконавець незаконно нарахував скаржнику до стягнення з нього виконавчого збору в розмірі 115920,76 грн. З підстав викладеного скаржник просить суд визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) щодо визначення залишку суми виконавчого збору, яка підлягає стягненню в розмірі 115920,76 грн. при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження № 45770972 від 17.02.2022.

Представник скаржника Лантух Я.В. в поданій до суду заяві просив розглянути скаргу у його та скаржника відсутність.

Представником заінтересованої особи ПАТ КБ "Приватбанк" адвокатом Мельник В.М. до суду подано клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представником віддділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Павлом Мігдальським до суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника відділу та приййняття рішення по справі на розсуд суду.

Постановою від 01.02.2023 року Сьомого апеляційного адміністративного суду в справі № 560/8156/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання незаконними та скасування постанов, яка набрала законної сили 01.02.2023 року встановлено наступне.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень перебувало виконавче провадження № 45770972 з примусового виконання виконавчого листа Славутського міськрайонного суду у справі №2/682/334/2014 від 22.10.2014 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 1 290 129,17 грн та 3654 грн судового збору (боржник по виконавчому документу ОСОБА_1 ).

11.12.2014 державним виконавцем Нетішинського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Оскільки в запропонований боржнику строк виконавчий документ виконаний не був, 26.12.2014 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 129 738,31 грн.

В період з 26.12.2014 по 25.09.2020 із заробітної плати позивача стягнуто 46101,25 грн, які були спрямовані на погашення заборгованості по виконавчому документу, стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

В подальшому, виконавче провадження передано до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), яке проводило заходи з примусового виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.02.2022 посадовою особою органу ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 45770972 у зв`язку із надходженням від стягувача інформації про фактичне виконання рішення суду.

Одночасно із винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, 17.02.2022 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) винесено нову постанову про стягнення виконавчого збору, якою визначено загальну суму виконавчого збору, яка підлягає до стягнення в розмірі 129378,31 грн.(частково стягнуто в розмірі 13457,56грн.).

Проте, з матеріалів справи з`ясовано, що заборгованість за виконавчим документом в ході примусового виконання рішення в повному розмірі 1293783,17 грн. не стягувалась і боржником за виконавчим документом на рахунок стягувача не сплачувалась, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, додатковою угодою №1 до кредитного договору від 31.12.2021.

Так, на час винесення постанови від 17.02.2022 про відкриття виконавчого провадження № 68705271 про стягнення виконавчого збору в розмірі 115920,76 грн. стаття 27 Закону №1404-VIII визначала ставку виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, яка підлягає стягненню. При цьому на момент відкриття виконавчого провадження № 24258701 (11.12.2014), у державного виконавця існували цілком обґрунтовані підстави для стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10 відсотків від суми, що фактично стягнута.

Зважаючи на те, що боржник у встановлений виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження строк не сплатив заборгованість за виконавчим документом, мало б розпочатися примусове виконання цього рішення (за змістом частини п`ятої статті 30 Закону №606-XIV).

Проте надалі внаслідок зміни правового регулювання були змінені умови стягнення виконавчого збору. Зокрема 28.08.2018 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" від 03.07.2018 №2475-VIII, яким внесено зміни до частини другої статті 27 Закону №1404-VІІІ, внаслідок чого слова "фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом" замінено словами "підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів".

Верховний Суд вже аналізував вказані законодавчі зміни й неодноразово робив висновки стосовно їх застосування, зокрема, у постановах від 28.04.2020 у справі №520/11908/18, від 29.07.2020 у справі №1340/5050/18, від 28.10.2020 у справі № 400/878/20, від 11.08.2021 у справі №300/3260/20, від 10.02.2022 у справі №640/9256/21,

Суть позиції, яку висловив Верховний Суд у зазначених постановах, стисло можна окреслити так: внесені Законом України від 03.07.2018 №2475-VIII зміни до статті 27 Закону №1404-VIII погіршили становище боржника у виконавчому провадженні (адже попередня редакція цієї статті передбачала стягнення виконавчого збору в розмірі 10 відсотків від суми, яка фактично стягнена), тому до спірних правовідносин потрібно застосовувати положення статті 27 Закону №1404-VIII у редакції, яка діяла до 28.08.2018. Треба зауважити також, що цю думку суд касаційної інстанції висловив стосовно правової ситуації, за якої виконавче провадження було розпочато до 28.08.2018, а постанова про стягнення виконавчого збору ухвалена після зазначеної дати.

Цей підхід, відповідно до постанов Верховного Суду, зокрема, від 12.08.2020 у справі №1340/5053/18, від 28.10.2020 у справі № 400/878/20, від 21.01.2021 у справі №640/3430/19, від 28.01.2021 у справі № 420/769/19, основується на інтерпретації стягнення виконавчого збору як виду юридичної відповідальності боржника через призму статті 58 Конституції України (про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

За подібної ситуації Верховний Суд у постанові від 11.08.2021 у справі №300/3260/20 дійшов висновку, що у випадку, коли виконавче провадження відкрито за правилами Закону №606-XIV, розмір виконавчого збору, який належить стягнути з боржника, потрібно визначати за правилами статті Закону №606-XIV (чинного на той час).

Отже, оскільки внесені Законом України від 03.07.2018 №2475-VIII зміни до статті 27 Закону №1404-VІІІ погіршили становище боржника (позивача), а державний виконавець фактично не стягнув з нього коштів за виконавчим документом, то відсутні підстави для стягнення виконавчого збору у визначеному виконавцем розмірі в постанові від 17.02.2022.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 02.06.2022 у справі № 640/23779/20.

За таких обставин колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду вказаною постановою від 01.02.2023 року визнала протиправною та скасувала винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) постанову від 17.02.2022 про відкриття виконавчого провадження № 68705271 про стягнення виконавчого збору в розмірі 129 738,31 грн (частково стягнуто в розмірі 13 457,56 грн), на підставі постанови про стягнення виконавчого збору №45770972 від 26.12.2014.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, викладене дає підстави для висновків, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 126, 258, 447, 449 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Скаргу задоволити.

Визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) щодо визначення залишку суми виконавчого збору, яка підлягає стягненню в розмірі 115920,76 грн. при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження № 45770972 від 17.02.2022.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маршал І. М.