Справа №464/1028/23
пр.№ 2/464/677/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2023 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.,

при секретарі судових засідань - БРИНОШ А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Адвокат Кацюба А.М. в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилася, представник подав суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у їхній відсутності, проти надання строку на примирення заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить надати сторонам строк для примирення шість місяців, оскільки на переконання відповідача збереження сім`ї, є можливим.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд зобов`язаний вжити заходів для примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як встановлено судом, сторони тривалий час проживають окремо, позивач перебуває за кордоном, сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сімейного господарства, фактично шлюб існує формально. Однак, на переконання відповідача, збереження сім`ї можливе.

Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Положення ст.24 СК України визначають, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя.

Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «Приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява N 44647/98).

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач просить надати строк для примирення, враховуючи обставини справи, наявність у сторін малолітньої дитини, клопотання представника відповідача про надання строку для примирення, оскільки останній бажає вжити заходи для збереження сім`ї, суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів до примирення подружжя - надання сторонам строку для примирення, однак терміном два місяці, у зв`язку із чим відповідно до п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України провадження в даній справі необхідно зупинити.

На підставі ст.111 Сімейного кодексу України та керуючись ст.251, 253 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 задоволити частково.

Надати сторонам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк для примирення два місяці.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення строку для примирення, а саме, до 13 червня 2023 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу в частині зупинення провадження може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

СУДДЯ БЕСПАЛЬОК О.А.