Справа № 739/1063/23
Провадження № 2/739/218/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на гараж,

В С Т А Н О В И В:

1.Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

ОСОБА_1 (далі - позивачка), діючи через свого представника ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання за нею прав власності на гараж № НОМЕР_1 , розташований на території колишнього кооперативу за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області №305 від 15 вересня 1988 року її чоловіку ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку для будівництва гаража за вказаною вище адресою. До серпня 1990 року гараж було збудовано, однак в експлуатацію він введений не був, що унеможливило отримання правовстановлюючого документа на гараж. При цьому до 05 серпня 1992 року законом не передбачалася процедура введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності, фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна і містить його технічні характеристики є технічний паспорт на такий об`єкт. Таким чином, збудувавши гараж на виділеній земельній ділянці, чоловік позивачки набув право власності на нього. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер і вона прийняла його спадщину. Чинним законодавством передбачено, що об`єкт нерухомості, збудований до 05 серпня 1992 року і на який відсутні правовстановлюючі документи, можна внести до державного реєстру речових прав на нерухоме майно в разі його розташування в сільській місцевості на підставі виписки з погосподарської книги. Оскільки гараж розташований не в сільській місцевості, тому визнання прав власності державою можливе лише на підставі судового рішення про визнання за позивачкою відповідного права.

Позивачка та її представник у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх повністю у зв`язку з визнанням позову представником відповідача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає повністю.

Заяви та клопотання учасників справи

Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подавали.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 08 червня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Враховуючи те, що представник відповідача позов визнав повністю, згідно статей 200, 206 ЦПК України суд ухвалив перейти до вирішення питання щодо задоволення позову за наявності для того законних підстав.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Як встановлено, рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області №305 від 15 вересня 1988 року ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку для будівництва гаража АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно генерального плату земельної ділянки від 23 вересня 1988 року ОСОБА_3 відповідно до вказаного рішення було виділено в натурі земельну ділянку для будівництва гаража АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Також 23 вересня 1988 року ОСОБА_3 було надано дозвіл на виконання робіт з будівництва гаража за вказаною вище адресою (а.с. 11).

У подальшому в серпні 1990 році ОСОБА_3 здійснив будівництво гаража № НОМЕР_1 площею 26,9 м.кв. по АДРЕСА_1 (а.с. 12-14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області (а.с. 5).

Позивачка, як дружина померлого, належним чином прийняла його спадщину та є його єдиним спадкоємцем, що підтверджується повідомлення приватного нотаріуса Шик А.Л. від 05 червня 2023 року (а.с. 4).

Отже, в силу положень статті 1218 ЦК України до позивачки в порядку спадкування за законом перейшли усі права та обов`язки, які належали її чоловіку ОСОБА_3 і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема й права на збудований, але не зареєстрований належним чином гараж, розташований за вказаною вище адресою.

16 травня 2023 року позивачкою, як спадкоємицею свого чоловіка, було розроблено технічний паспорт на гараж АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що будівництво здійснено у відповідності до вимог державних будівельних норм (а.с. 6, 12-14).

Відповідно до статті 2 закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом унесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно частини четвертої статті 3 зазначеного закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частин першої та другої статті 5 ЦК акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» від 05 серпня 1992 року №449 (на даний час втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані в період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна і містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції від 23 лютого 2016 року №8.4-35/18/1).

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки судом встановлено, що чоловік позивачки здійснив будівництво гаража АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка була надана йому для цього будівництва, водночас під час будівництва ним було дотримано вимоги державних будівельних норм, а після смерті останнього до позивачки у порядку спадкування за законом перейшли усі права на збудований гараж, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання позову відповідачем та у зв`язку з цим для задоволення позову повністю, оскільки це не порушує прав інших осіб.

Судові витрати

Оскільки спір виник внаслідок того, що чоловік позивачки свого часу не оформив належним чином право власності на спірний гараж, відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне повністю покласти на позивачку всі здійснені нею судові витрати, не стягуючи їх з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 81-83, 141, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на гараж задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж № НОМЕР_1 , площею 26,9 м.кв., розташований в гаражному кооперативі по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач: Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, , місцезнаходження: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Губернська, 2.

Суддя В.В. Чепурко