Справа № 344/8235/23
Провадження № 2/344/2215/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 18.05.2004 року він уклав шлюб із ОСОБА_2 . Від шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через певний період часу, перебуваючи у шлюбі, кожен із них зрозумів, що у їхньому спільному житті настає кризовий період, який із кожним днем загострюється і це призвело до повного припинення шлюбних відносин. Основною причиною розпаду сім`ї послугувала різниця характерів та наявність між сторонами протилежних поглядів на життя, шлюб та сім`ю. Крім того, 13 березня 2022 року ОСОБА_2 виїхала за кордон, після чого вони стосунки не підтримують взагалі.

Позивачем зазначається, що на даний момент між ними як подружжям ведення спільного господарства припинено. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки на грунті сімейно-побутових проблем, та протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові, взаєморозуміння та поваги. На примирення не згідний, а тому обставин які б перешкоджали розірванню шлюбу саме в такий спосіб немає.

Також позивачем зазначається, що їхні неповнолітні діти залишилися проживати з ним та на його утриманні. Враховуючи наведене просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. Неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу, залишити з позивачем.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач подала до суду заяву про визнання позову та просила розглянути справу у її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 01.06.2004 року сторони зареєстрували шлюб 18.05.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 547.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 11.04.2006 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьками якого є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 від 27.08.2014 року.

Згідно довідки, виданої директором ліцею №4 Івано-Франківської міської ради від 12.06.2023 року №165 ОСОБА_3 навчається в ліцеї №4 Івано-Франківської міської ради у 4-А класі.

Відповідно до довідки ректора та бухгалтера Університету Короля Данила від 12.06.2023 року ОСОБА_3 навчається на 2 курсі Фахового коледжу УКД на денній формі навчання за спеціальністю «Архітектура та містобудування».

З довідки №11336 від 23.06.2023 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади, вбачається, що ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Також у зазначеному житлі зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Судом встановлено, що через непорозуміння в сім`ї сторони припинили взаємовідносини як подружжя. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу між сторонами.

Що стосується вимог позивача про залишення дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позивачем, слід зазначити наступне.

Згідно ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з батьком, що підтверджується заявою мешканців будинку за адресою: АДРЕСА_2 та поясненнями позивача в ході розгляду справи.

Частиною 2 статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Як встановлено судом, станом на день звернення до суду неповнолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 17 років, а тому не підлягає до задоволення вимога про залишення ОСОБА_3 на проживання з позивачем.

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

На підставі наведеного, суд вважає можливим залишити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживати разом з батьком.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18.05.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 547 розірвати.

Малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з батьком ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.