У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року м. Київ

Справа №2-1437/08

Апеляційне провадження №22-ц/824/4576/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Невідомої Т.О., Поліщук Н.В.

за участю секретарів Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Бондаренка І.А. 27 березня 2008 року в м. Борисполі, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В

У березні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просив звернути стягнення на належну відповідачу земельну ділянку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 50000,00 грн, а останній зобов`язувався їх повернути до 01 березня 2008 року, однак останній свого обов`язку не виконав. У зв`язку з тим, що у відповідача немає будь-якого іншого майна окрім земельної ділянки, площею 4,4333 га, кадастровий №:07:003:0128, для ведення особистого селянського господарства, яка розміщена на території Сеньківської сільської ради, позивач просив суд звернути стягнення на дане майно в порядку, визначеному ч.2 ст.139 ЗК України, визнавши за ним право власності на дану земельну ділянку.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2008 року позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності - задоволено.

Звернуто стягнення на земельну ділянку площею 4,4333 га, кадастровий №:07:003:0128, для ведення особистого селянського господарства, яка розміщена на території Сеньківської сільської ради.

Припинено право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 4,4333 га, кадастровий №:07:003:0128, для ведення особистого селянського господарства, яка розміщена на території Сеньківської сільської ради.

Припинено грошове зобов`язання ОСОБА_3 згідно договору позики від 01 лютого 2008 року, укладеного з ОСОБА_2 .

Заборонено компетентним органам відмовляти у видачі висновків та у здійснені реєстрації технічної документації та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2 .

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач визнав позовні вимоги. Також суд виходив того, що відповідач в односторонньому порядку ухилився від виконання умов договору позики, укладеного 01 лютого 2008 року з позивачем, а будь-якого іншого майна на яке можна було б звернути стягнення у нього немає, а тому суд вважав за можливе застосувати до спірних правовідносин положень ч. 2 ст. 139 ЗК України та необхідність у зверненні стягнення за невиконаним грошовим зобов`язанням відповідача на належну йому земельну ділянку, визнавши за позивачем право власності на неї, а боргові зобов`язання відповідача перед позивачем слід припинити. В порядку ст. 217 ЦПК України, суд вважав за необхідне визначити порядок виконання рішення суду у спосіб заборони компетентним органам відмовляти у виготовленні необхідних документів та державного акту на право власності на земельну ділянку, який буде виготовлятися на ім'я позивача.

Не погодилась із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 , її представником - адвокатом Целіковим В.В. подана апеляційна скарга, в якій зазначається про те, що ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем за законом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Саме в процесі пошуку належного спадкодавцеві майна в жовтні 2022 року ОСОБА_1 стало відомо, що у приватній власності батька перебувала земельна ділянка, яку 26 квітня 2008 року було переоформлено на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2008 року на іншу особу. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 та її представник, вважають, що вказане рішення стосуються її спадкових прав, а тому звертаються до суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі також вказується на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права й підлягає скасуванню. ОСОБА_3 не брав в ОСОБА_2 у борг грошові кошти та не укладав з ним жодного договору позики. Крім того, на думку ОСОБА_1 існує суттєва відмінність особистого підпису та почерку ОСОБА_3 від почерку та підпису в розписці, що додатково вказує на недопустимість наведеного доказу. До того ж, вказують на те, що неприпустимим є звернення стягнення на земельну ділянку за рішенням суду в разі невиконання боржником зобов'язання за договором позики з одночасним припиненням на неї права власності боржника та визнання права власності за кредитором.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції, в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Позовну заяву ОСОБА_2 щодо визнання права власності залишити без розгляду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Целіков В.В. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. З матеріалів справи вбачається, що вони були повідомлені про розгляд справи апеляційним судом належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з такого.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно із ч. 3 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Виходячи з наведених норм цивільно-процесуального законодавства, право апеляційного оскарження судового рішення мають також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо оскаржуваним рішенням суду безпосередньо вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, тобто безпосередньо встановлено, змінено або припинено права або обов`язки цих осіб.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку ст. 352 ЦПК України, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв, як вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому, слід врахувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Судове рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього судового рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині судового рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку судове рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

У зв`язку з цим першочергово підлягає до вирішення апеляційним судом питання про наявність порушеного права особи, яка звернулась з апеляційною скаргою не будучи учасником справи в суді першої інстанції.

З наведених обставин справи вбачається, що ОСОБА_1 звертається з апеляційною скаргою, як особа яка не брала участі у розгляді справи, вказуючи на те, що оскаржуваним рішенням порушуються її права, як спадкоємця ОСОБА_3 .

На підтвердження наведених в апеляційній скарзі обставин особою, яка подала апеляційну скаргу було надано наступні копії документів:

- свідоцтва про одруження від 16 жовтня 2004 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 до укладення шлюбу з ОСОБА_2 мала прізвище « ОСОБА_5 » (а.с.32, 38,54);

- свідоцтва про смерть, з якої вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.32 на звороті, 55);

- довідки приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Мороз О.А. № 152/01-16 від 18 листопада 2022 року, в якій вказується про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 і про те, що його дочка ОСОБА_1 , є єдиною спадкоємицею (а.с.31 на звороті,53);

- державного акту Серія ЯД № 700817 від 03 листопада 2006 року про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :07:003:0128 (а.с.33 на звороті-34,57-58);

- державного акту Серія ЯЖ № 416889 від 16 квітня 2008 року про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :07:003:0128 (а.с.34 на звороті-35, 59-60,89);

- паспорту виданого 22 лютого 2007 року на ім`я ОСОБА_3 (а.с.88)

Також представником особи, яка подала апеляційну скаргу, до початку судового зсідання були подані, і ухвалою апеляційного суду занесеною до протоколу судового засідання прийняті наступні документи:

- копія листа Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області № 29-10-0.331-2042/2-23 від 13 березня 2023 року, в якому вказується, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:003:0128 набула статусу «архівний», у зв`язку з поділом земельної ділянки. В результаті поділу сформовані земельні ділянки з кадастровим номером :07:003:01451 та :07:003:01452 (а.с.90);

- інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 05 березня 2023 року, з якої вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:003:01451 06 січня 2023 року була зареєстрована на праві власності за ОСОБА_6 на підставі ухвали Ржищівського міського суду Київської області від 03 січня 2023 року у справі № 374/355/22, також вбачається реєстрація 17 жовтня 2022 року права оренди земельних ділянок за ТОВ «Агро-регіон Бориспіль», орендодавець ОСОБА_6 . Інші дані відсутні (а.с.90 на звороті - 92,94);

копія листа Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області № 29-10-0.331-2438/2-23 від 22 березня 2023 року, в якому вказується, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:003:01452 набула статусу «архівний», у зв`язку з поділом земельної ділянки. В результаті поділу сформовані земельні ділянки з кадастровим номером :07:003:01455, :07:003:01456 та :07:003:01457 (а.с.93);

- інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 29 березня 2023 року, з якої вбачається, що земельні ділянки з кадастровим номером :07:003:01455, :07:003:01456 та :07:003:01457, 06 лютого 2023 року були зареєстровані на праві власності за ОСОБА_6 на підставі ухвали Ржищівського міського суду Київської області від 03 січня 2023 року у справі №374/355/22. Інші дані відсутні (а.с.94-96).

Отже з наведених даних вбачається, що оскаржуване рішення було ухвалено 27 березня 2008 року, а ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто рішення суду було ухвалене за життя ОСОБА_3 , і ним не оскаржувалось.

ОСОБА_1 , є дочкою і спадкоємицею відповідача у справі ОСОБА_3 , а також дружиною позивача ОСОБА_2 (за твердженням представника шлюб розірваний).

Виданий 16 квітня 2008 року державний акт про право власності на ім`я ОСОБА_2 свідчить про виконання рішення суду.

А отже на час відкриття спадщини земельна ділянка, відносно якої ухвалено рішення суду, вже не належала на праві власності спадкодавцю і відповідно не входить до складу спадщини.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, через такий значний проміжок часу, як 15 років, і після смерті одного з учасників справи, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції. Також вказане може призвести до порушення ст. 1 Першого протоколу, оскільки безумовне вплине на нового власника майна, що було предметом спору у даній справі.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не вказують на те, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та інтереси особи, яка звертається із апеляційною скаргою.

Наявність порушених прав є основною умовою для здійснення судового захисту, за відсутності якої такий захист не здійснюється.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що рішенням суду, питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішувались, а тому в порядку ч. 3 ст. 362 ЦПК України, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Бондаренка І.А. 27 березня 2008 року в м. Борисполі, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: Т.О. Невідома

Н.В. Поліщук

Повний текст ухвали складений 06 квітня 2023 року.