Справа № 372/2111/23
Провадження № 2-918/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого - судді Тиханського О.Б.

за участю секретаря судового засідання - Бойко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівської міської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

09.05.2023 позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Долина, Обухівського району, Київської області, у родині ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_4 , позивач по справі. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , батько позивача, в зв`язку з чим його мати, ОСОБА_5 , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. 08 липня 1997 року мати позивача, на підставі рішення Долинської сільської ради народних депутатів №6 від 11 квітня 1996 року отримала державний акт на право приватної власності ІУ-КВ №061954 на земельні ділянки загальною площею 0,62 га. в АДРЕСА_1 . 03 серпня 2004 року мати позивача, на підставі розпорядження Обухівської райдержадміністрації №361 від 09 червня 2004 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ №044776 площею 3,8436 га. на території Долинської сільської ради Обухівського району Київської області площею 3,8436 га. з кадастровим номером :04:009:0016. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мама позивача - ОСОБА_6 . Після її смерті з заявами про відкриття спадщини звернувся позивач та його брат - ОСОБА_7 , громадян росії.

18 серпня 2012 року ОСОБА_7 відмовився від спадщини на користь позивача. 23 березня 2023 року земельним ділянкам спадкодавця було присвоєно кадастрові номера та зареєстровано ділянки у Державному земельному кадастрі.

07 квітня 2023 року нотаріус, своєю постановою, відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, на нерухоме майно, в зв`язку з тим, що земельні ділянки були зареєстровані в Державному земельному кадастрі після смерті матері: відповідно до заповіту іншим спадкоємцем є його брат, громадянин росії, якому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28 лютого 2022 року відмовлено вчиняти будь-які дії.

З огляду на викладене, позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності за законом на житловий будинок з допоміжними спорудами та земельну ділянку, на якій він розташований, площею 0,2500 га, з кадастровим номером :01:017:0928, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 . Визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки: площею 0,1500 га з кадастровим номером :01:017:0028 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 ; площею 0,1200 га з кадастровим номером :01:017:0008 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Долина, та площею 0,1000 га з кадастровим номером :01:016:0015 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Долина, які належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 . Визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 3,8436 га. з кадастровим номером :04:009:0016 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Київська область, Обухівський район, Долинська сільська рада, яка належала згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №044776 померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 10 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено по справі підготовче засідання.

Ухвалою суду від 22 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, при цьому просять прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Долина, Обухівського району, Київської області, у родині ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_1 , позивач по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , батько позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , на підставі рішення Долинської сільської ради народних депутатів №6 від 11 квітня 1996 року отримала державний акт на право приватної власності ІУ-КВ №061954 на земельну ділянку загальною площею 0,62 га в АДРЕСА_1 . (а.с.8).

03 серпня 2004 року ОСОБА_6 , на підставі розпорядження Обухівської райдержадміністрації № 361 від 09 червня 2004 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ №044776 площею 3,8436 га на території Долинської сільської ради Обухівського району Київської області з кадастровим номером :04:009:0016. (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 , мати позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 28.08.2007 року серії НОМЕР_1 .(а.с.11).

18 серпня 2012 року ОСОБА_7 відмовився від спадщини на користь брата ОСОБА_8 (позивач по справі), що підтверджується копією заяви від 18.08.2012 року, зареєстрованої в реєстрі за №19 Долинянської сільської ради Обухівського району Київської області. (а.с.14)

Після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , будучи єдиним спадкоємцем за законом, звернувся до державного нотаріуса з заявою про відкриття спадщини та видачі йому свідоцтва про право на спадщину.

07 квітня 2023 року державний нотаріус Обухівської державної нотаріальної контори Київської області, своєю постановою, відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що земельні ділянки були зареєстровані в Державному земельному кадастрі після смерті матері: відповідно до заповіту іншим спадкоємцем є його брат, громадянин росії, якому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28 лютого 2022 року відмовлено вчиняти будь-які дії.

Як встановлено матеріалами справи, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняв, однак свідоцтво про спадщину на вказане спадкове майно не отримав, оскільки відповідно до заповіту іншим спадкоємцем є брат позивача, громадянин росії, якому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28 лютого 2022 року відмовлено вчиняти будь-які дії, а іншого способу захисту свої прав аніж звернення з позовом до суду у позивача немає, тому він вимушений був звернутися до суду з цим позовом.

У відповідності до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або неприйняття її.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст. ст. 335, 376, 392 цього Кодексу.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову І практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, підлягають задоволенню.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Обухівської міської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з допоміжними спорудами та земельну ділянку, на якій він розташований, площею 0,2500 га, з кадастровим номером :01:017:0928, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки: площею 0,1500 га з кадастровим номером :01:017:0028 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 ; площею 0,1200 га з кадастровим номером :01:017:0008 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Долина, та площею 0,1000 га з кадастровим номером :01:016:0015 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Долина, які належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 3,8436 га. з кадастровим номером :04:009:0016 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Київська область, Обухівський район, Долинська сільська рада, яка належала згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №044776 померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 04.07.2023 року

Суддя: О.Б. Тиханський