ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1080/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №704/222/21 Категорія: 351000000 Дьяченко Д.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді секретарГончар Н.І., Новіков О.М. Любченко Т.М.

учасники справи:

позивач (скаржник) - ОСОБА_1 ,

відповідач - ТОВ «Фінфорс»,

треті особи - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 15.05.2023 (повний текст складено 25.05.2023, суддя в суді першої інстанції Дьяченко Д.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінфорс», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

у квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи про те, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Ю.А. 09.03.2021 відкрито виконавче провадження ВП 64750442 про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 34310,60 грн. згідно виконавчого напису №3020, вчиненого приватним нотаріусом Головкіною Я.В. від 23.02.2021 (оспорюваний у справі). Цей виконавчий напис вчинено з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів, оскільки нотаріус не звернув увагу на невідповідність заборгованості умовам договору і вирішив, що заборгованість безспірна. Позивач стверджує, що вона ніколи не підписувала кредитний договір з відповідачем на умовах та з тими реквізитами, що зазначені у виконавчому написі та постанові про відкриття виконавчого провадження. Її адреса в кредитному договорі ( АДРЕСА_1 ) є невірною, оскільки на момент звернення до Кредитора із пропозицією укласти кредитний договір вона була зареєстрована в АДРЕСА_2 , тому вимоги стягувача є неправомірними, не узгоджувалися з позивачем та не є безспірними, що обумовило звернення з цим позовом до суду.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 15.05.2023 позовні вимоги у справі залишено без задоволення, оскільки доводи позивача не знайшли підтвердження, адже сума заборгованості позивача згідно з угодою до кредитного договору (автопролонгація) становить 34310,40 грн. та відповідає сумі заборгованості, яка вказана у виконавчому написі нотаріуса, а тому є безспірною.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач 07.06.2023 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити позовні вимоги у справі. В обґрунтування вказано на те, що суд не врахував, що відсотки по кредиту мають складати 7400,40 грн., а у виконавчому написі нотаріуса вказано суму 11960,20 грн. Стягувач не подав нотаріусу розрахунок заборгованості та протиправно продовжив нараховувати суму заборгованості після закінчення строку кредитування. Стягувач не довів факту підписання кредитного договору позивачем у наданій ним редакції, адже текст кредитного договору міг бути зміненим з перенесенням на непідписану редакцію номеру одноразового ідентифікатора. Оригінал кредитного договору не містить підписів сторін. Відсутність вимог про визнання кредитного договору неукладеним чи недійсним не є перешкодою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Суд не з`ясував чи було повідомлено боржника про необхідність усунення виявлених порушень перед зверненням до нотаріуса за видачею виконавчого напису. Суд не звернув уваги на заборону вчиняти виконавчі написи на договорах, не посвідчених нотаріально - постанова ВС від 06.10.2021 у справі №361/4793/20.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 23.02.2021 звернуто стягнення з позивача ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №793632-А від 06.02.2020, укладеним нею із ТОВ «СС Лоун», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінфорс», заборгованість за період з 08.04.2020 по 18.11.2020 в сумі 34310,60 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 14950 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 19360 грн. 60 коп.

Згідно із кредитним договором №793632-А від 06.02.2020 ТОВ «СС Лоун» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 14950 грн. 00 коп. на строк з 06.02.2020 по 06.03.2020 включно. Згідно з графіком платежів, визначеному в п. 3 договору, проценти за користування кредитом становлять 7400 грн. 40 коп., загальна сума, що підлягає сплаті становить 22350,40 грн.

Згідно з угодою до кредитного договору №793632-А від 06.02.2020 (автопролонгація) ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 погодили наступні умови угоди у випадку застосування авто пролонгації: сума кредиту 14950 грн. 00 коп., строк автопролонгації з 07.03.2020 по 26.03.2020 включно. Згідно з графіком платежів, визначеному в п. 6 даної угоди, проценти за користування кредитом становлять 19360,40 грн., загальна сума, що підлягає сплаті становить 34310,40 грн.

Позивач вказує, що вказаний виконавчий напис нотаріуса є незаконним, оскільки сума заборгованості не є безспірною, адже відповідні умови кредитного договору нею не погоджувалися, та виконавчий напис видано всупереч приписів законодавства на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідченим.

Правовідносини між сторонами справи, які ґрунтуються на вказаних фактичних обставинах, мають таку правову регламентацію.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 ЗУ «Про нотаріат»), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Згідно ст.87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку (наведено у редакції, чинній на момент вчинення спірного виконавчого напису 23.02.2021) для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

При цьому в п.2 Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» передбачено, що для одержання відповідного виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відтак доводи скаржника у справі про те, що суд не звернув уваги на заборону вчиняти виконавчі написи на договорах, не посвідчених нотаріально слід відхилити, адже вони спростовуються вищевказаними нормами законодавства.

Також не можна погодитися з посиланнями скаржника на постанову ВС від 06.10.2021 у справі №361/4793/20 та інші подібні висновки, адже вони стосуються трактування положень розділу Переліку «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами», у той час як у даному випадку має застосовуватися розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин», який є спеціальним щодо видачі виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Далі, ст.50 ЗУ «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм законодавства можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім того, слід врахувати, що обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 , серед іншого, посилалась на те, що оспорюваний виконавчий напис вчинено без попереднього направлення їй стягувачем будь-якої письмової вимоги та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу.

Частиною 4 статті 263 ЦПК встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС.

У постанові від 13.10.2021 у справі №554/6777/17-ц ВС зазначив, що чинне законодавство не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, ураховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість учинення виконавчого напису.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У даній справі відсутні докази того, що позивачу направлялася та була ним отримана вимога про усунення порушень за кредитним договором, яка є передумовою для видачі нотаріусом відповідного виконавчого напису.

Таким чином вказане порушення, у аспекті викладеного вище правового висновку ВС від 13.10.2021 у справі №554/6777/17-ц, є безумовною підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає до виконанню, що свідчить про обґрунтованість заявлених у справі позовних вимог.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 15.05.2023 у даній справі належить скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийняти постанову про задоволення позовних вимог, частково задовольнивши апеляційну скаргу позивача.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій в загальній сумі 2270,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 15.05.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінфорс», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у даній справі - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №3020, вчинений приватним нотаріусом Головкіною Я.В. від 23.02.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» 34310,60 грн. заборгованості.

Стягнути з ТОВ «Фінфорс» на користь ОСОБА_1 2270,00 грн. судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 27.06.2023.

Суддя-доповідач

Судді