Справа № 215/6973/21
04 липня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
головуючого судді Квятковського Я.А.
за участі секретаря Сердюк А.В.
розглянувши згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
12.05.2023 до суду надійшла вищезазначена заява представника позивача.
Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлений належним чином.
Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. до суду не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. до суду не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Суд вважає, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази.
У матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 02 серпня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Лапшиним В.В., ордер від 02.08.2021 на адвоката Лапшина В.В., свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю, акт здавання-приймання робіт згідно до договору від 08 жовтня 2021 року.
Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 гривень з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню.
Крім того, згідно з частиною 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Згідно квитанцій вбачається, що позивачем було сплачено 908 гривні судового збору за звернення до суду з позовною вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та 454 грн. за заяву про забезпечення позову, а всього 1362 грн. отже з огляду на визнання відповідачем позовних вимог, з державного бюджету підлягає поверненню позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 681 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 270 ЦПК України, суд,-
Заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 681 грн.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання додаткового рішення до апеляційного суду Дніпропетровської області. Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
СУДДЯ: