ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 711/5146/22
Провадження № 22-ц/821/261/23
Категорія: 307020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

представник відповідача: Супряга Олександр Петрович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - Супряги Олександра Петровича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2022 року (ухваленого під головуванням судді Казидуб О.Г. в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси, повний текст рішення складено 13 грудня 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотримані за життя спадкодавця пенсійні виплати,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

14 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотримані за життя спадкодавця пенсійні виплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримувала пенсію.

Позивач вказує, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 квітня 2015 року у справі № 2а-6214/11 було зобов`язано УПФ в м. Черкаси Черкаської області провести перерахунок ОСОБА_2 пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% від 10 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії в розмірі 100% від мінімальної пенсії за віком, щомісячної компенсації сім`ям за втрату годувальника у розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, відповідно до ст. ст. 52,54,71 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 10 травня 2011 року та виплати заборгованості.

Постанова суду набрала законної сили 06.07.2015 року. На виконання постанови було видано виконавчий лист та звернено рішення до примусового виконання.

Ухвалою від 18.10.2019 року замінено сторону у виконавчому провадженні, замінено боржника на Головне управління ПФУ в Черкаській області.

Позивач зазначає, що за життя його мати - ОСОБА_2 так і не отримала призначені судом виплати.

Після смерті матері він, як спадкоємець першої черги звернувся до Першої черкаської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину.

За запитом нотаріуса, ГУ ПФУ в Черкаській області повідомило, що розмір пенсії, що належала ОСОБА_2 і залишилась недоотриманою становить 2 934,97 грн.

На виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2015 у справі № 2а-6214/11 було нараховано доплату в сумі 5 812,53 грн, яка підлягала виплаті ОСОБА_2 у порядку, визначеному постановою КМУ від 22.08.2018 № 648 про «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду».

Позивач зазначає, що на вказану суму 8 747,50 грн йому було видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.10.2020 року.

ОСОБА_1 вказує, що звернувся до ГУ ПФУ в Черкаській області з додатковою заявою про нараховані та виплачені суми пенсій для покійної ОСОБА_2 з метою з`ясування деталей перерахунку.

Із листа ГУ ПФУ в Черкаській області від 01.02.2021 № 462-315/Л-04/8-2300/21 стало відомо, що доплати за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси були нараховані не в повному обсязі. Так, згідно розрахунку наданого відповідачем на виконання рішення суду ОСОБА_2 було нараховано доплати виключно за червень та липень 2011 року в розмірі 3 139,17 та 2 673,36 грн. За інші періоди перебування на пенсійному обліку ОСОБА_2 доплати не нараховувались та не виплачувались.

ОСОБА_1 зазначає, що постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси не була виконана належним чином, не погоджуючись з розрахунком, який був наданий йому відповідачем та для з`ясування точної суми пенсії, яка не була нарахована та виплачена ОСОБА_2 , він звернувся до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судово-економічного дослідження.

За його заявою, у відповідності до укладеного договору від 17.05.2021 № 657/21-23 Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України проведено судово-економічне дослідження та видано Висновок експерта від 31 травня 2021 року № 657/21-23.

Судовим експертом Барською Н.М. зроблено висновок та в ході дослідження підтверджено наступне:

На виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2015 по справі № 2а-6214/11 за період з 06.06.2011 по 12.02.2020 громадянці ОСОБА_2 підлягала виплаті загальна сума пенсійних виплат 751 083,1 грн.;

ОСОБА_2 за період з 06.06.2011 по 12.02.2020 було недоотримано пенсійних виплат, з урахуванням даних ГУ ПФУ в Черкаській області від 01.02.2021 № 462-315/Л-04/8-2300/21 на загальну суму 613 801,29 грн.

Вважає, що недоотримані суми пенсії, які належали до виплати його покійній матері відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2015 у справі № 2а-6214/11 повинні увійти до складу спадщини і він має право на отримання спірної суми у порядку спадкування за законом з одночасним визнанням за ним права власності на ці кошти як спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив постановити судове рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недотримані за життя спадкодавця пенсійні виплати за період з 06 червня 2011 року по 12 лютого 2020 року в сумі 613 801,29 грн.; стягнути з Головного Управління ПФУ України в Черкаській області на його користь в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 06 червня 2011 року по 12 лютого 2020 року у розмірі 613 801,29 грн. та стягнути з Головного управління ПФУ в Черкаській області на його користь судові витрати в розмірі 10 589,82 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2022 року позовні вимоги - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотримані за життя спадкодавця пенсійні виплати за період з 06 червня 2011 року по 12 лютого 2020 року в сумі 613 801,29 грн.

Стягнуто з Головного Управління ПФУ України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 06 червня 2011 року по 12 лютого 2020 року у розмірі 613 801,29 грн.

У решті позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що позивач як спадкоємець першої черги має право на визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недотримані за життя спадкодавця пенсійні виплати за період з 06 червня 2011 року по 12 лютого 2020 року у сумі 613 801,29 грн та має право на стягнення даної суми.

Суд зазначає, що відповідачем не спростовано розмір недоотриманих за життя пенсійних виплат за період з 06 червня 2011 року по 12 лютого 2020 року в сумі 613 801, 29 грн.

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_1 в частині стягнення судових витрат, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів понесених витрат на оплату Висновку експерта за результатами проведення судово-економічного дослідження, у зв`язку із чим заявлена ним вимога про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області судових витрат в розмірі 10 589,82 грн не підлягає до задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 18 січня 2023 року через підсистему «Електронний суд», представник Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області Супряга О.П., вважаючи оскаржуване рішення постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи; із порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2022 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала на пенсійному обліку в сервісному центрі в м. Черкаси Головного управління ПФУ.

Сума пенсії, що належала ОСОБА_2 і залишилась недоотриманою, становила 2 934,97 грн.

На виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2015 року, було зобов`язано УПФ в м. Черкасах Черкаської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 % від десяти мінімальних пенсій за віком, додатковї пенсії в розмірі 100% від мінімальної пенсії за віком, щомісячної компенсації сім`ям за втрату годувальника в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до ст. 52,54,71 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 06.06.2011 та виплатити існуючу заборгованість.

На виконання рішення суду, нараховано доплату по перерахунку пенсії ОСОБА_2 в сумі 5 812,53 грн.

12.10.2020 позивач звернувся до Головного управління із заявою про виплату йому недоотриманої пенсії за померлу матір ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину за Законом.

Виплата недоотриманої пенсії була проведена разовим дорученням від 13.10.2020 в сумі 2 934,97, яку позивач отримав 22.10.2020.

Крім того, постановою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) від 02.03.2020 закінчено виконавче провадження №60557249 з примусового виконання виконавчого листа №2а-6214/11 від 01.06.2018, в зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_2 .

Всі наведені у позовній заяві аргументи про виконання неналежним чином рішення суду у справі № 2а-6214/11 є безпідставними та не можуть бути предметом розгляду даної справи, адже позивачем не надано доказів процесуального правонаступництва у справі № 2а-6214/11.

Вказує, що доводи позивача про те, що доплата за судовим рішенням у справі № 2а-6214/11 була нарахована не в повному обсязі є необґрунтованими, оскільки за життя ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не оскаржувала дії або бездіяльність Головного управління щодо нарахування не в повному обсязі вказаної доплати.

Зазначає, що посилання суду на положення ст. 46 Закону № 1058-ІV є безпідставними, оскільки за змістом наведеної норми, строк позовної давності не застосовується до вимог щодо нарахованих пенсій. В спірних правовідносинах, Головним управлінням ОСОБА_2 не нараховувались пенсійні виплати у сумі, яку зазначено у рішенні суду першої інстанції, а саме 613 801,29 грн.

Висновок щодо застосування ст. 46 Закону № 1058-ІV у подібних правовідносинах міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 758/2471/17, від 29.04.2020 у справі № 490/9535/16-а та від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, проте судом першої інстанції не було надано належної оцінки доводам Головного управління , що призвело до винесення помилкового рішення.

Вказує, що у обгрунтування розміру недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , позивач посилався на висновок експерта за результатами проведення судово-економічного дослідження від 31.05.2021 № 657/21-23.

Проведення економічного дослідження, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 17.05.2021 щодо підтвердження суми пенсійних виплат та суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 доручено старшому судовому експерту ЧВ КНДІСЕ Барській Н.М., яка має вищу економічну освіту другого рівня за степенем «Магістр», кваліфікацію судового експерта за спеціальностями: 11.1 «Дослідження документів бухгалтерського обліку та звітності», 11.2 «Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій», 11.3 «Дослідження документів фінансово-кредитних операцій».

Здійснення розрахунку суми пенсійних виплат та суми недорахованої суми пенсій не стосуються сфери знань та не належить до компетенції старшого судового експерта ЧВ КНДІСЕ Барської Н.М.

При цьому, Головне управління є територіальними органами Пенсійного фонду України, що призначає (здійснює перерахунок) і виплату пенсій та інші виплати відповідно до законодавства, а здійснення таких дій є виключно компетенцією територіальних органів Пенсійного фонду України.

В оскаржуваному рішенні суд зазначає, що відповідачем не подано до суду клопотання про призначення додаткової або повторної експертизи, проте судово-економічне дослідження проведене за замовленням позивача, оформлене висновком від 31.05.2021 № 657/21-23 не було експертизою у розумінні норм ЦПК України, що виключає призначення повторної та додаткової експертизи.

Вказує, що Головне управління діяло відповідно до чинного законодавства України, в межах повноважень, покладених на органи пенсійного фонду України, проте районний суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи .

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 17 лютого 2023 року, ОСОБА_1 , вважаючи доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2022 року залишити без змін, вважаючи рішення суду законним, обгрунтованим , таким, що відповідає зібраним доказам, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування відзиву зазначив, що розглядаючи справу № 2а-6214/11 Придніпровський районний суд м. Черкаси виявив, що права ОСОБА_2 на отримання відповідної суми пенсії порушені, відновив це право шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплатити заборгованість в розмірі пенсії, проте з вини відповідача дане право так і не було відновлено. Відповідач, не виконавши рішення суду, не виплатив померлій ОСОБА_2 пенсію в розмірі встановленому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Право на ці виплати у ОСОБА_2 виникли задовго до смерті.

Посилаючись на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 23.02.2022 у справі № 428/10113/20 , вважає, що недоотримані суми пенсії, які належали до виплати його матері відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2015 у справі № 2а/6214/11 повинні увійти до складу спадщини і він має право на отримання спірної суми у порядку спадкування за законом з одночасним визнанням за ним права власності на ці кошти як спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Доводи апелянта, що за життя ОСОБА_2 не оскаржувала дії або бездіяльність відповідача спростовується наданими доказами, що містяться в матеріалах справи, тому за життя ОСОБА_2 вживала всіх заходів, направлених на забезпечення виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси, а також оскаржувала бездіяльність відповідача до національних державних органів та Європейського суду з прав людини.

Також вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо висновку експерта, оскільки визначити суму коштів, яка є недоотриманою, іншим шляхом, а ніж за результатами експертного дослідження не можливо, тому що необхідні спеціальні знання, що і змусило позивача звернутися із заявою до експертної установи та укласти договір на проведення експертного дослідження.

Вказує, що апелянт посилається на ч. 1 ст. 58 Закону №1058-ІV як на норму, яка встановлює виключні повноваження пенсійного фонду в питаннях проведення розрахунків щодо розміру пенсій, проте, свого розрахунку відповідач у цій справі так і не надав, як і не заявив клопотання про проведення експертизи чи експертного дослідження за договором.

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 30 квітня 2015 року постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області провести перерахунок ОСОБА_2 пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% від десяти мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії у розмірі 100% від мінімальної пенсії за віком, щомісячної компенсації сім`ям за втрату годувальника у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, відповідно до ст. ст. 52, 54, 71 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 10 травня 2011 року та виплатити заборгованість.

Дана постанова набрала законної сили 06 липня 2015 року.

18 жовтня 2019 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси замінено сторону у виконавчому провадженні Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

28 грудня 2015 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси виправлено допущену в постанові Придніпровського районного суду від 30 квітня 2015 року описку, вказавши наступне у резолютивній частині постанови суду: «Зобов`язати УПФ України в м. Черкасах Черкаської області провести перерахунок ОСОБА_2 пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% від десяти мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії у розмірі 100% від мінімальної пенсій за віком, щомісячної компенсації сім`ям за втрату годувальника у розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, відповідно до ст. ст. 52,54,71 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 06 червня 2011 року та виплатити заборгованість».

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 була матір`ю ОСОБА_1 .

06 жовтня 2020 року державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Левенець Олександру Васильовичу видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії, що знаходиться в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області, на суму 8 747,50 грн, належність якої померлій підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Згідно листа Головного управління ПФУ в Черкаській області № 462-315/Л-04/8-2300/21 від 01.01.2021, вбачається, що на виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси, що набрало законної сили 24.06.2015, ОСОБА_2 нараховано доплату пенсії у сумі 5 812,53 грн, яку не виплачено у зв`язку з її смертю. Надано інформацію щодо розміру виплаченої пенсії ОСОБА_2 за період із червня 2011 року по січень 2020 року.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області Супряги О.П. підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Як вбачається, спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді недоотриманих пенсійних виплат спадкодавця.

Підставою своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначає наявність у нього як спадкоємця першої черги після смерті матері права на спадкування недоотриманої пенсії.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Ч. 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії.

Згідно вимог ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статі 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями ЗУ «Про пенсійне забезпечення, де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 638/19167/19.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/, зазначив, що тлумачення ст. 1227 ЦК України доводить, що:

цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції вірно встановив, що позивач ОСОБА_1 має право на спадкове майно пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у даних правовідносинах, зробив правильний висновок в частині задоволення вимог у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця на отримання належного йому спадкового майна недоотриманої пенсії спадкодавця, проте, суд неправильно визначив період, за який ОСОБА_2 було недоотримано пенсійні виплати та відповідно стягнуто недоотриману пенсію ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, судом встановлено, що згідно постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2015, з урахуванням ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси про виправлення описки, зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області провести перерахунок ОСОБА_2 пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% від десяти мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії у розмірі 100% від мінімальної пенсії за віком, щомісячної компенсації сім`ям за втрату годувальника у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, відповідно до ст. ст. 52, 54, 71 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 06 червня 2011 року та виплатити наявну заборгованість.

Також встановлено, що судове рішення перебувало на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) і постановою від 02.03.2020 закінчено виконавче провадження № 60557249 з примусового виконання листа № 2а-6214/11 від 01.06.2018, в зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_2 .

Наведене свідчить, що постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2015 станом на момент смерті ОСОБА_2 не виконана, відповідачем перерахунок пенсійних виплат не здійснено та не виплачено заборгованість за період з 06.06.2011 по 30.04.2015.

Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом , тому до нього переходить і право, яке набула його мати ОСОБА_2 , на пенсійні виплати за рішенням суду.

Із наданого позивачем суду Висновку експерта за результатами проведення судово-економічного дослідження № 657/21-23 від 31.05.2021, що здійснений на підставі даних Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, вбачається, що за період з 06.06.2011 по 12.02.2020 було недоотримано пенсійних виплат, з урахуванням даних Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 01.01.2021 №462-315/Л-04/8-2300/21 на загальну суму 613 801, 29 грн.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.10.2020 року ОСОБА_1 отримав спадщину, яка складається з недоотриманої пенсії, що знаходиться в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області, на суму 8 747,50 грн, належність якої померлій підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Отже, згідно наданих доказів, встановлено, що на виконання рішення суду відповідачем згідно постанови КМУ від 22.08.2018 № 648 про «Погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» було здійснено перерахунок пенсійних виплат ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , лише на червень та липень 2011 року.

Таким чином, відповідачем не було виконано постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2015, що набрало законної сили 24.06.2015, та не здійснено перерахунок належних ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсійних виплат та не виплачено заборгованість .

Оскільки ОСОБА_2 набула права на недоотримані пенсійні виплати за період з 06.06.2011 по 30.04.2015, проте за життя їх не отримала, тому позивач як спадкоємець першої черги має право на отримання в порядку спадкування недоотриманих пенсійних виплат, сума яких з урахуванням експертного висновку за період з 06 червня 2011 року по 30 квітня 2015 року становить 156 585,65 грн.,то враховуючи, що відповідачем здійснено перерахунок за червень липень 2011 та виплачено кошти, тому в порядку спадкування за законом недоотримані пенсійні виплати , які підлягають до стягнення становлять 147 838,15 грн. ( 156 585,65 грн 8 747,50 грн), як майно, яке увійшло до складу спадщини.

Доводи апелянта щодо необґрунтованості експертного висновку, проведеного старшим судовим експертом ЧВ КНДІСЕ Барською Н.М., яка не має повноважень на проведення вказаного дослідження є необґрунтованими, оскільки відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на спростування висновку експерта. Висновок експерта №657/21-23 від 31.05.2021 не суперечить матеріалам справи і не викликає сумнів в його правильності.

Статтею 106 ЦПК України передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду (ч. 6 ст. 106 цього Кодексу).

Колегія суддів зауважує, що твердження апелянта щодо компетентності старшого судового експерта ЧВ КНДІСЕ Барської Н.М. є безпідставними, оскільки вказане спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що експерт має стаж експертної роботи з 2014 року і ЦЕКК при Міністерстві юстиції України видане свідоцтво судового експерта № 111-Д, строком дії до 23.11.2023.

Отже, висновок експерта за результатами проведення судово-економічного дослідження № 657/21-23 від 31.05.2021 відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу».

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем Головним управлінням ПФУ в Черкаській області не подано клопотання до суду про призначення додаткової або повторної експертизи, тому судом вірно при розгляді справи взято до уваги висновок експерта № 657/21-23 від 31.05.2021.

Доводи апелянта, що за життя ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не оскаржувала дії або бездіяльність Головного управління щодо нарахування не в повному обсязі вказаної доплати, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зроблено висновок, що припинення виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання таких виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України, оскільки ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що апелянтом рішення суду в частині стягнення судових витрат не оскаржувалося, тому в цій частині рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не перевіряється відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України.

В силу вимог ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

За вказаних обставин, оскаржуване судове рішення на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині періоду та розміру недоотриманих пенсійних виплат , а саме: період з 06.06.2011 по 12.02.2020 слід змінити: з 06.06.2011 по 30.04.2015, а також зменшити розмір недоотриманої суми пенсійних виплат з 613 801,29 грн. до 147 838,15 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - Супряги Олександра Петровича - задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2022 року - змінити в частині визначення періоду та розміру недоотриманих пенсійних виплат, що підлягають стягненню з Головного Управління ПФУ України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом недоотриманої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії, зазначивши період: з06 червня 2011 року по 30 квітня 2015 року та, відповідно, зменшивши розмір недоотриманих за життя спадкодавця пенсійних виплат з 613 801,29 грн. до 147 838,15 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлений 13 квітня 2023 року/