Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів, набутих у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся представник позивача , адвокат Усова К.В., з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про стягнення недоотриманої пенсії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, у виді недоотриманих пенсійних виплат за період з 01.03.2016 року по 27.01.2021 року.

06.04.2021 року приватним нотаріусом Сєверодонецького міського нотаріального округу заведена спадкова справа № 43/2021 щодо майна спадкодавця ОСОБА_2 . Згідно з листом Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.05.2021 року № 0567-04/8/11869, надісланого електронною поштою у відповідь на запит нотаріуса загальна сума заборгованості по пенсійним виплатам ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 31.01.2021 року складає 134202,97 грн., однак з урахуванням ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» розмір недоотриманої пенсія на час надання інформації становить 91222,19 грн., за період з 01.05.2018 року по 31.01.2021 року.

Оскільки оригінал листа поштовим відправленням нотаріусом не був отриманий, 03.08.2021 року бу надісланий повторний запит щодо недоотриманої ОСОБА_2 пенсії.

09 вересня 2021 року нотаріусом позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому вказано, що спадщина складається з грошових сум у вигляді недоотриманої пенсії вже у сумі 84376,19 грн.

У зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у розмірі 49826,78 грн. на судові витрати.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача ГУ ПФУ в Донецькій області, будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився суду наданий відзив на позов, який обґрунтований наступним.

Відповідно до ч. 1, 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер має право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищує місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно зі ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходились на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно з ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інших виплати, встановлені законом.

Згідно з ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Системний аналіз положень статей 1219 ЦК України, та статті 1227 ЦК України при застосуванні до встановлених у цій справі обставин, дає підстави для висновку, що потрібно розрізняти: право на пенсію, як об`єкт цивільних прав, яке нерозривно пов`язане із особою і яке, відповідно не входить до складу спадщини та припиняється зі смертю особи, яка мала таке право; та право на суми пенсії, які нараховані за життя спадкодавцю, тобто належали йому, але не отримані ним за життя, які передаються0020ленам його сім`ї, а у разі відсутності входять до складу спадщини.

У Постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року по справі 428/12730/19 вказано, що при вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.

Подібний висновок висловлено Верховним Судом у Постановах від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6262/16-ц від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613-ц.

На запит нотаріуса управління надало відповідь з повідомленням про суму недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 у сумі з приписом: «Згідно частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, тобто розмір пенсії буде зменшений в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину.

Зазначають, що виходячи з викладеного, недоотримана пенсія на теперішній час по пенсійній справі ОСОБА_2 з 01.08.2018 року по 31.01.2021 року складає 84376,19 грн.

Тому просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Ознайомившись з відзивом, позивачем суду надана відповідь на відзив, який обґрунтований тим, що твердження, що пенсійні виплати померлій за цей період не нараховувалися спростовується електронною копією відповіді Слов`янського об`єднаного управління ПФУ від 25.05.2021 року № 0567-04/8/11869, в якій зазначена загальна сума заборгованості за період з 01.03.2016 року по 27.01.2021 року у розмірі 134202,97 грн. Крім того, у відповідача відсутні будь які законні підстави для припинення нарахування пенсії ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 24 грудня 2021 року витребувано від Приватного нотаріуса Сєверодонецького районного нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Глаговської Олени Вікторівни копію спадкової справи, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року, 13 вересня 2022 року витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відомості щодо розміру пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 01 березня 2016 року по 27 січня 2021 року помісячно, із зазначенням даних про нарахування, виплату або невиплату сум пенсії, а також правових підстав припинення нарахування чи виплати пенсії.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про стягнення грошових коштів, набутих у порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Луганським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Луганську Луганської області.

Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 вересня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Сєверодонецького районного нотаріального округу Глаговською О.В., спадкоємцем за законом майна, що залишилося після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , спадщина складається з суми недоотриманої у зв`язку зі смертю пенсії у розмірі 84376,19 грн..

Згідно з електронним листом Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області б/н на ім`я приватного нотаріуса Сєверодонецького міського нотаріального округу Глаговської О. загальна сума заборгованості по пенсійним виплатам ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 31.01.2021 року становить 134202,978 грн.

На виконання вимог ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області відповідачем суду надана інформація щодо призначеної та нарахованої пенсії за життя ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 31.01.2021 року, з якої видно, що нарахування т та виплата пенсії ОСОБА_2 було припинено з 01.03.2016 року, після чого нарахування пенсії відновлено у вересні 2018 року.

Отже, відповідачем фактично не надана суду інформація, яка б підтверджувала або спростовувала відомості, раніше зазначені у електронному листі на ім`я приватного нотаріуса Сєверодонецького районного нотаріального округу Глаговської О.В., а саме щодо суми заборгованості з пенсійних виплат перед померлою ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд надає оцінку доказам з позиції їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Так, оцінюючи електронний лист Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області б/н на ім`я приватного нотаріуса Сєверодонецького міського нотаріального округу Глаговської О. щодо загальної суми заборгованості по пенсійним виплатам перед ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 31.01.2021 року у сумі 134202,97 грн., суд визнає даний доказ належним, допустимим, достовірним та достатнім для встановлення факту наявності нарахованої при житті ОСОБА_2 , але не виплаченої суми пенсії за період з 01.03.2016 року по 31.01.2021 року.

Отже, в судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем не надана нотаріусу інформація щодо розміру заборгованості по пенсійним виплатам перед ОСОБА_2 у повному обсязі, у зв`язку з чим приватним нотаріусом Сєверодонецького районного нотаріального округу Глаговською О.В. видано свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю ОСОБА_1 на частку суми недоотриманої пенсії у розмірі 84376,19 грн..

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно частин першої та третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на

день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах.

Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому належить застосовувати ст. 1227 ЦК України.

Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналізуючи, наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-ІУ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Як на підставу обмеження виплати недоотриманої за життя спадкодавцем ОСОБА_2 пенсії, відповідач у своєму листі посилається на положення ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Однак, суд, виходить з того, сторонами не наведено жодних обставин та не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що спадкодавець ОСОБА_2 не отримувала пенсію за період, що перевищує три роки з власної вини, що свідчить про відсутність підстав для застосування ст. 46 Закону.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і

основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з вищенаведених норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Першого протоколу до неї, з огляду на те, що в разі застосування обмеження, визначеного в ст. 46 Закону, позивач невиправдано буде позбавлений державою права на майно, яке отримав у спадщину в передбачений Законом спосіб, а відповідно мав законні сподівання, що розмір пенсії, вказаний у свідоцтві їй буде виплачено в повному обсязі.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З огляду на викладене, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення недоотриманої пенсії померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 49826,78 гривень ( що не охоплено свідоцтвом про право на спадщину) на користь позивача ОСОБА_1 з Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 908,00 коп.

Суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача суму успадкованої недоотриманої за життя ОСОБА_2 пенсії у розмірі 49826,78 гривень. З огляду на розмір задоволених вимог позивача, за рахунок бюджетних асигнувань, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 15, 16, 25, 328, 1216, 1217, 1218, 1227, 1261 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів, набутих у порядку спадкування задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (, яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 49826 (сорок дев`ять тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 78 коп., а також судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривні 00 копійок.

Повний текст рішення виготовлений 13 квітня 2023 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко