Справа № 750/1505/23
Провадження № 2-др/750/12/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2023 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді Карапута Л.В.,
секретаря Новик В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ступак Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,
14.03.2023 року представник відповідача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. В поданій заяві просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 9300 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Деснянського районного суду від 09.03.2023 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, відмовлено.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, визначено суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщались в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Представник позивача подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу до 1000 грн. та судове засідання проводити без його участі.

Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви сповіщалися належним чином.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи про винесення додаткового рішення без його участі та просив стягнути з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогув розмірі 6000 грн.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до ордеру на надання правової допомоги серії СВ № 1046949 (а.с. 26) правову допомогу ОСОБА_1 надавав адвокат Ступак Сергій Олександрович на підставі договору про надання правової допомоги від 25.02.2023 року (а.с. 30-33).

На підтвердження витрат відповідача на правничу допомогу представником відповідача надано копію договору про надання правової допомоги від 25.02.2023 року (а.с. 30-33), розрахунок судових витрат, що включає опис робіт (наданих послуг) (а.с. 53) виконаних адвокатом, акт прийманя-передачі послуг від 13.03.2023 року (а.с 54), квитанцію до прибуткового кассового ордера № 3 від 05.02.2023 року на суму 3000 грн. (а.с. 55), квитанцію до прибуткового кассового ордера № 4 від 13.03.2023 року на суму 6300 грн. (а.с.56).

09.03.2023 до закінчення судових дебатів у справі представник відповідача зробив заяву, про те, що протягом пяти днів після ухвалення рішення суду ним будуть подані докази понесення витрат на правничу допомогу та представництво в суді.

При цьому, суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката повинен бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на написання відзиву та подання до суду, участі в судових засіданнях 02.03.2023 та 09.03.2023 (тривалістю 1 год) та значення справи для сторони, в зв`язку з чим доходить висновку про зменшення розміру та стягнення з позивача на користь відповідача 6000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу (2000 грн. - участь в судовому засіданні та 4000 грн. - складання відзиву, підготовка документів та подання їх до суду).

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ступак Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута