Справа № 682/1369/22
Провадження № 4-с/682/10/2022
У Х В А Л А

22 березня 2023 року

Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Маршал І.М. розглянувши справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця, заінтересовані особи у справі Акціонерне товариство «Комерційний банк «Привтбанк», Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),-

встановив:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця, заінтересовані особи у справі АТ КБ «Привтбанк», Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). В обгрунтування скарги ОСОБА_1 вказував, що 07.07.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № HMSG00003167 згідно умов якого ОСОБА_2 був наданий кредит в розмірі 46152,19 дол. США строком до 07.07.2018 року на умовах повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами черговими щомісячними платежами згідно з графіком погашення заборгованості. Того ж дня 07.07.2008 року з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за вказаним кредитним договором, між ПАТ КБ «Приват Банк» та скаржником був укладений договір поруки згідно умов якого на скаржника було покладено солідарну з боржником відповідальність за невиконання зобов`язань за договором кредиту. ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував в зв`язку з чим банк звернувся до суду із позовом про дострокове стягнення всієї суми кредиту, нарахованих відсотків і штрафних санкцій солідарно з позичальника та поручителів. Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.06.2014 року по справі № 682/680/14-ц позов ПАТ КБ «Приват банк» до скаржника та інших співвідповідачів в тому числі і боржника ОСОБА_2 було задоволено та стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 1290129,17 грн. та 3654 грн. витрат по сплаті судового збору. На виконання вказаного рішення суду стягувачу ПАТ КБ «Приват Банк» судом було видано виконавчий лист № 682/680/14-ц про солідарне стягнення з скаржника та інших боржників на користь стягувача заборгованість за кредитним договором в сумі 1290129,17 грн. та 3654 грн. витрат по сплаті судового збору. Скаржник вказує, що на підставі вказаного виконавчого документа державним викнавцем ВДВС Нетішинського МУЮ 11.12.2014 року було відкрито виконавче провадження № 45771477 в рамках якого винесено постанову від 26.12.2014 року про звернення стягнення з доходів скаржника на погашення суми основного боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. В подальшому 16.02.2021 року матеріали виконавчого провадження було передано для подальшого виконання до відділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький). 04.03.2021 року по вказаному виконавчому провадженню державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою визначено загальну суму виконавчого збору, яка підлягає до стягнення в розмірі 129378,32 грн. Скражник вказує, що 02.02.2022 року на адресу відділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) надійшло повідомлення представника стягувача від 06.01.2022 року про те, що заборгованість по виконавчому листі № 2/682/334/2014 про стягнення з скаржника заборгованості та судових витрат погашено в повному обсязі. На підставі вказаного повідомлення головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) 15.02.2022 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що виконавчий збір в ході примусового виконання з боржника стягнуто частково, залишок нестягнутого виконавчого збору становить 126286,93 грн. Скаржник зазначає, що заборгованість за виконавчим документом в ході примусового виконання рішення в повному розмірі виконавцем не стягувалась, а відтак державний виконавець неправомірно нарахував скаржнику залишок до стягнення виконавчого збору в розмірі 126286,93 грн. З підстав викладеного скаржник просить суд визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) щодо визначення ним залишку суми виконавчого збору, яка підлягає стягненню з скаржника в розмірі 126286,93 грн. та не вирішення питання про скасування заходів виконавчого провадження № 45771477 при винесенні постанови від 15.02.2022 року про його закінчення. Також просить визнати незаконною та скасувати постанову від 04.03.2021 року про стягнення з скаржника виконавчого збору у виконавчому провадженні № 45771477 в розмірі 129378,32 грн. та визнати незаконною і скасувати постанову від 16.02.2022 року про відкриття виконавчого провадження № 68665807 про стягнення з скаржника виконавчого збору в розмірі 126286,93 грн.

Представник скаржника Лантух Я.В. в поданій до суду заяві просив розглянути скаргу у його та скаржника відсутність.

Заінтересованою особою ПАТ КБ "Приватбанк" до суду свого представника не скеровано.

Представником віддділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) до суду подано відзив на скаргу відповідно до змісту якого представник заперечив щодо вимог скаржника та просив суд в задоволенні скарги відмовити, справу розглянути без участі представника відділу.

Судом встановлено наступне.

07.07.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № HMSG00003167 згідно умов якого ОСОБА_2 був наданий кредит в розмірі 46152,19 дол. США строком до 07.07.2018 року на умовах повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами черговими щомісячними платежами згідно з графіком погашення заборгованості. Того ж дня 07.07.2008 року з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за вказаним кредитним договором, між ПАТ КБ «Приват Банк» та скаржником був укладений договір поруки згідно умов якого на скаржника було покладено солідарну з боржником відповідальність за невиконання зобов`язань за договором кредиту.

ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував в зв`язку з чим банк звернувся до суду із позовом про дострокове стягнення всієї суми кредиту, нарахованих відсотків і штрафних санкцій солідарно з позичальника та поручителів.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.06.2014 року по справі № 682/680/14-ц позов ПАТ КБ «Приват банк» до скаржника та інших співвідповідачів в тому числі і боржника ОСОБА_2 було задоволено та стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 1290129,17 грн. та 3654 грн. витрат по сплаті судового збору.

На виконання вказаного рішення суду стягувачу ПАТ КБ «Приват Банк» судом було видано виконавчий лист № 682/680/14-ц про солідарне стягнення з скаржника та інших боржників на користь стягувача заборгованість за кредитним договором в сумі 1290129,17 грн. та 3654 грн. витрат по сплаті судового збору.

На підставі вказаного виконавчого документа державним викнавцем ВДВС Нетішинського МУЮ 11.12.2014 року було відкрито виконавче провадження № 45771477 в рамках якого винесено постанову від 26.12.2014 року про звернення стягнення з доходів скаржника на погашення суми основного боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

В подальшому 16.02.2021 року матеріали виконавчого провадження було передано для подальшого виконання до відділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький).

04.03.2021 року по вказаному виконавчому провадженню державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою визначено загальну суму виконавчого збору, яка підлягає до стягнення з скаржника в розмірі 129378,32 грн.

02.02.2022 року на адресу відділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) надійшло повідомлення представника стягувача від 06.01.2022 року про те, що заборгованість по виконавчому листі № 2/682/334/2014 про стягнення з скаржника заборгованості та судових витрат погашено в повному обсязі.

На підставі вказаного повідомлення головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) 15.02.2022 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (повне фактичне виконання), в якій зазначено, що виконавчий збір в ході примусового виконання з боржника стягнуто частково, залишок нестягнутого виконавчого збору становить 126286,93 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини передусім регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII визначено, що державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч. 2 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ).

За правилами частини 4 статті 27 Закону № 1404-VІІІ державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Окремі питання організації виконання судових рішень визначені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802.

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції №512/5 встановлено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Отже, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання рішення; про стягнення виконавчого збору державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження, при цьому одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем приймається постанова про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постановою від 01.02.2023 року Сьомого апеляційного адміністративного суду в справі № 560/8156/22 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання незаконними та скасування постанов, якою встановлені обставини, які безпосередньо випливають з одних і тих же правовідносин з приводу яких скаржник звернувся до суду та яка набрала законної сили 01.02.2023 року, встановлено, що заборгованість за виконавчим документом в ході примусового виконання рішення в повному розмірі 1293783,17 грн. не стягувалась і боржником за виконавчим документом на рахунок стягувача не сплачувалась, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, додатковою угодою №1 до кредитного договору від 31.12.2021.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, на час винесення постанови від 04.03.2021 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 45771477 в розмірі 129378,32 грн. стаття 27 Закону №1404-VIII визначала ставку виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, яка підлягає стягненню. При цьому на момент відкриття виконавчого провадження № 45771477 (11.12.2014), у державного виконавця існували цілком обґрунтовані підстави для стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10 відсотків від суми боргу.

Зважаючи на те, що боржник у встановлений виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження строк не сплатив заборгованість за виконавчим документом, мало б розпочатися примусове виконання цього рішення (за змістом частини п`ятої статті 30 Закону №606-XIV).

Проте, надалі внаслідок зміни правового регулювання були змінені умови стягнення виконавчого збору. Зокрема 28.08.2018 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" від 03.07.2018 №2475-VIII, яким внесено зміни до частини другої статті 27 Закону №1404-VІІІ, внаслідок чого слова "фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом" замінено словами "підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів".

Верховний Суд вже аналізував вказані законодавчі зміни й неодноразово робив висновки стосовно їх застосування, зокрема, у постановах від 28.04.2020 у справі №520/11908/18, від 29.07.2020 у справі №1340/5050/18, від 28.10.2020 у справі № 400/878/20, від 11.08.2021 у справі №300/3260/20, від 10.02.2022 у справі №640/9256/21,

Суть позиції, яку висловив Верховний Суд у зазначених постановах, стисло можна окреслити так: внесені Законом України від 03.07.2018 №2475-VIII зміни до статті 27 Закону №1404-VIII погіршили становище боржника у виконавчому провадженні (адже попередня редакція цієї статті передбачала стягнення виконавчого збору в розмірі 10 відсотків від суми, яка фактично стягнена), тому до спірних правовідносин потрібно застосовувати положення статті 27 Закону №1404-VIII у редакції, яка діяла до 28.08.2018. Треба зауважити також, що цю думку суд касаційної інстанції висловив стосовно правової ситуації, за якої виконавче провадження було розпочато до 28.08.2018, а постанова про стягнення виконавчого збору ухвалена після зазначеної дати.

Цей підхід, відповідно до постанов Верховного Суду, зокрема, від 12.08.2020 у справі №1340/5053/18, від 28.10.2020 у справі № 400/878/20, від 21.01.2021 у справі №640/3430/19, від 28.01.2021 у справі № 420/769/19, основується на інтерпретації стягнення виконавчого збору як виду юридичної відповідальності боржника через призму статті 58 Конституції України (про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

За подібної ситуації Верховний Суд у постанові від 11.08.2021 у справі №300/3260/20 дійшов висновку, що у випадку, коли виконавче провадження відкрито за правилами Закону №606-XIV, розмір виконавчого збору, який належить стягнути з боржника, потрібно визначати за правилами статті Закону №606-XIV (чинного на той час).

Отже, оскільки внесені Законом України від 03.07.2018 №2475-VIII зміни до статті 27 Закону №1404-VІІІ погіршили становище боржника (скаржника), а державний виконавець фактично не стягнув з нього коштів за виконавчим документом, то відсутні підстави для стягнення виконавчого збору у визначеному виконавцем розмірі в постанові від 04.03.2021.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 02.06.2022 у справі № 640/23779/20.

За таких обставин, аналізуючи викладене є підстави для висновків, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 126, 258, 447, 449 ЦПК України, положеннями ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

ухвалив:

Скаргу задоволити.

Визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УЗПВР ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) щодо визначення залишку суми виконавчого збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 в розмірі 126286,93 грн. та не вирішення ним питання про скасування заходів виконавчого провадження № 45771477 при винесенні постанови від 15.02.2022 року про його закінчення.

Визнати незаконною та скасувати постанову від 04.03.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у виконавчому провадженні № 45771477 в розмірі 129378,32 грн.

Визнати незаконною та скасувати постанову від 16.02.2022 року про відкриття виконавчого провадження № 68665807 щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 126286,93 грн.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маршал І. М.