Справа № 515/1359/22
Провадження № 2/515/1933/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е

представника позивача - адвоката Дімітренка В.Є.

представника відповідача Логінова О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2022 року ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Дімітренка В.Є. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просив визнати за нею право на земельну частку (пай), посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Струмок Татарбунарського району Одеської області померла її ма- ти - ОСОБА_2 , після смерті якої залишилася земельна частка (пай) із земель колишнього КС П «Струмок», розміром 4.38 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земе- льну частку (пай) серії ОД № 0142260, виданого на ім`я ОСОБА_2 . Вона має право успад- кувати вищевказану земельну частку (пай) в порядку першої черги за законом. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері, їй було відмов- лено в прийнятті заяви та відкритті спадкової справи у зв`язку з втратою шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та не наданням доказів фактичного прийняття спадку. Проте, вона вважається такою, що прийняла спадщину, фактично вступила в управління та воло- діння спадковим майном, як це передбачено ч.1 ст.549 ЦК в редакції 1963 року, який діяв на мо- мент відкриття спадку, оскільки не відмовилася від спадщини, мала на руках оригінал правовста- новлюючого документу на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який згодом був втраче- ний, відразу після смерті матері розпорядилася деяким належним їй рухомим майном. Вона не має гадки де знаходиться оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку, про його вт- рату нею розміщено оголошення в газеті «Татарбунарський вісник». Зазначені обставини стали причиною звернення останньої до суду з вказаним позовом, оскільки в позасудовому порядку реа- лізувати своє право на спадкування зазначеного спадкового майна, вона позбавлена можливості.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав (а.с.24).

Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розгляд справи провести у його ві- дсутність (а.с.25).

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не зді йснюється.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підля- гають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає можли- вим позов задовольнити, виходячи з наступного.

З копій: паспорту НОМЕР_1 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4-5, 6) вид- но, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Глибоке Татарбунарського району Одеської області, її матір`ю зазначена ОСОБА_3 .

Як слідує з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.7), 06.08.1983 р. був укладений шлюбі між позивачем та ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу їй присвоєно пріз- вище « ОСОБА_1 ».

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.8) підтверджується, що мати позивача - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Струмок Татарбунарського району Одеської області.

З інформації наданої Управлінням надання адміністративних послуг Головного управління Де- ржгеоакадастру в Одеській області від 21.10.2022 р. (а.с.11) вбачається, що згідно Книг сертифіка- тів на земельну частку (пай) по Струмківській сільській раді зареєстровано сертифікат ОД № 0142 260 за № 5 від 27.03.1997 р., виданий Татарбунарською райдержадміністрацією на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження № 349/А-96 від 20.12.1996 р.

Копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД за № 0142260 від 25.02.1997 р. (а.с.12) підтверджується, що ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) розміром 4.38 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в КСП «Струмок».

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 23.09.2022 р. (а.с.13), 15 січня 1956 р. був укладений шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , остання змінила прізвище на « ОСОБА_2 » .

Відмова нотаріуса (а.с.14) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та не надання належних доказів фактичного прийняття спадщини.

Газета "Татарбунарский вестник" № 43 від 10.11.2022 р. містила оголошення про недійсність се ртифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0142260, виданого на ім`я ОСОБА_2 (а.с.21).

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 09.02.2023 р. (копія на а.с.35- 36), встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як дочкою та матір`ю.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які вини- кли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні від- носини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, но вий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту на- брання ним чинності.

За змістом п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних ві- дносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Ко- дексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після наб- рання ним чинності.

Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час ві дкриття спадщини. Оскільки спадщина по даній справі відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 - в день смерті спадкодавця ОСОБА_2 , коли діяв ЦК УРСР (1963 року), тому зазначений нормативно-пра- вовий акт потрібно застосувати для вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоє- мець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прий- нята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкри ття спадщини міститься в правилі ст.525 цього Кодексу, а саме - моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як передбачено в розділі VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюєть- ся на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями пер шої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) по- мерлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

В силу ст.550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питан- ня не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 р. (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль- них і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду циві- льних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є дочкою померлої ОСОБА_2 , а отже, спадкоємцем першої черги за законом, однак, перешкодою в отриманні нею свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) є те, що їй необхідно надати докази фактичного прийняття спадщини та довести, що вона не пропустила шестимісячний строк на прийняття спа- дку.

Отже, за ОСОБА_1 може бути визнано право на земельну частку (пай), що залишилися пі сля смерті ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549, 550 ЦК України (в ред.1963 р.), ст.ст.15,16,392 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) за- довольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , право на земельну частку (пай) розміром 4,38 в умовних кадастрових гектарах, розта- шовану за межами населеного пункту Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського ра- йону Одеської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0142260, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі роз- порядження № 349/А-96 від 20.12.1996 р на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.