Справа № 569/4498/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Грібінчак К.П.,

за участю представників позивача адвоката Таборовця А.П., Романюка М.І.,

відповідачів 1,3 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Бідюка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за позовом ОСББ «Ніла Хасевича-26» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання недійсними договорів та знесення самочинного будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСББ «Ніла Хасевича-26» Таборовець А.П. звернувся з до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про визнання недійсними договорів та знесення самочинного будівництва.

В обґрунтування позовних вимог вказує те, що ОСОБА_6 -26" на праві приватної власності належить земельна ділянка, розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:014:0105, площею 0,312 га, призначена для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Починаючи з 2015 року відповідачами було самовільно розпочато будівництво прибудови до кімнат № 8,9 секції ІІ в гуртожитку по АДРЕСА_1 , на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Вказану добудову сторона позивача вважає самочинним будівництвом, а тому в силу вимог ст. 376 ЦК України відповідачі не можуть набувати на нього права власності. Ці факти підтверджуються актом перевірки № 679 Управління ДАБІ у Рівненській області від 01 жовтня 2015 року, приписом Управління ДАБІ у Рівненській області № 314 від того ж числа, актом перевірки № 828 Управління ДАБІ у Рівненській області від 30 листопада 2015 року, приписом Управління ДАБІ у Рівненській області № 370 від 31 листопада 2015 року, постановою Управління ДАБІ у Рівненській області від 08 грудня 2015 року № 347-ф, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

На підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15.09.2017 року по справі № 659/12566/17 за ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 здійснено державну реєстрацію приватної спільної часткової власності у розмірі частки 1/5 за кожним кімнати АДРЕСА_2 .

Постановою Рівненського апеляційного суду від 22.10.2019 року по справі № 569/12566/17 рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15.09.2017 року скасовано, а тому воно не створює жодних правових наслідків з моменту прийняття, а відповідно не могло слугувати підставою для реєстрації права власності за відповідачами, а також не надавало їм права укладати будь-які договори щодо самочинного збудованого майна.

Зазначає, що самочинна добудова до кімнат гуртожитку здійснена відповідачами на земельній ділянці, яка не належить їм на праві власності і створює перешкоди ОСББ та іншим співвласникам гуртожитку використовувати земельну ділянку за призначенням.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" до виключної компетенції загальних зборів членів об`єднання зокрема відноситься питання про використання об`єктів, що перебувають у спільній власності членів об`єднання, а також прийняття рішення про реконструкцію та ремонт будинку або про зведення господарських споруд.

Просить визнати недійсними договори дарування нерухомого майна, укладені між відповідачами та усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом знесення самочинного будівництва.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25.11.2020 року клопотання представника позивача адвоката Таборовця А.П. про витребування з Рівненського ВП Головного управління Національної поліції в Рівненській області матеріалів кримінального провадження № 0000021 від 02.02.2017 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України для огляду та дослідження - задоволено. Зобов`язано Рівненський ВП Головного управління Національної поліції в Рівненській області подати матеріали вказаного кримінального провадження.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25.11.2020 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Таборовця А.П. про витребування:

- в приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Сивоглаз Світлани Станіславівни та ОСОБА_7 належним чином завірену копію договору про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно: 1/5 частки кімнат (8,9) в секції ІІ гуртожитку АДРЕСА_1 від 10.01.2018 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від імені якого діяла мати ОСОБА_7 ;

- в приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Філюк Валентини Михайлівни та ОСОБА_7 належним чином завірену копію договору дарування: 2/5 частки кімнат (8,9) в секції ІІ гуртожитку АДРЕСА_1 від 17.10.2019 року, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ;

- в приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Філюк Валентини Михайлівни та ОСОБА_1 належним чином завірену копію договору дарування: 1/5 частки кімнат (8,9) в секції ІІ гуртожитку АДРЕСА_1 від 17.10.2019 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

На виконання вимог ухвали суду від 25.11.2020 року до Рівненського міського суду Рівненської області приватним нотаріусом Філюк В.М. 16.12.2020 року подано копію договору Дарування 2/5 частини кімнат (8,9) в секції гуртожитку та договору Дарування 1/5 частини кімнат (8,9) в секції гуртожитку; приватним нотаріусом Сивоглаз С.С. 17.12.2020 року подано копію договору про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно посвідченого 10.01.2018 року за реєстровим № 96.

На виконання вимог ухвали суду від 25.11.2020 року до Рівненського міського суду Рівненської області Рівненським ВП ГУНП в Рівненській надано матеріали кримінального провадження № 0000021 від 02.02.2017 року. Постановою від 06.11.2020 року вказане кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 197-1, ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26.05.2021 року клопотання представника відповідача - 1 ОСОБА_1 - адвоката Бідюк Т.В. про зупинення провадження по цивільній справі задоволено, зупинено провадження по цивільній справі № 569/4498/20 за позовом ОСББ «Ніла Хасевича-26» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів та знесення самочинного будівництва до набрання законної сили судовим рішенням по господарській справі № 918/307/21 за позовом ОСОБА_7 до ОСББ «Ніла Хасевича-26» про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСГ на АДРЕСА_3 » оформленого протоколом № 2 від 22.02.2018 року, яка перебуває на розгляді в Господарському суді Рівненської області.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 17.08.2021 року ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26.05.2021 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06.10.2021 року поновлено провадження у справі за позовом ОСББ «Ніла Хасевича-26» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів та знесення самочинного будівництва.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21.12.2021 року клопотання представника відповідачів - 1, 4 - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - адвоката Бідюк Т.В. про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Службу у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради задоволено.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13.06.2022 року клопотання представника відповідача 4 - ОСОБА_3 - адвоката Бідюк Т.В. про зобов`язання Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради підготувати та надати до суду висновок щодо розв`язання цивільного спору по цивільній справі № 569/4498/20 з врахуванням інтересів малолітнього ОСОБА_3 , 2009 року народження - задоволено.

На виконання ухвали суду від 13.06.2022 року до Рівненського міського суду Рівненської області подано Висновок служби у справах дітей № 01-16/226 від 31.08.2022 року, з якого вбачається, що Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради вважає, що визнання недійсним договору про припинення права на аліменти на дитину, у зв`язку з передачею права власності нерухоме майно 1/5 частки кімнат (8,9) в секції ІІ гуртожитку АДРЕСА_1 від 10.01.2018, серія та номер 96, видавник приватний нотаріус Сивоглаз С.С. Рівненського міського нотаріального округу, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , від імені якого діяла мати ОСОБА_2 та знесення добудови до вище вказаних кімнат в гуртожитку призведе до звуження обсягу майнових та житлових прав неповнолітнього ОСОБА_3 , 2009 року народження.

Представники позивача - адвокат Таборовець А.П. та Романюк М.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовні заяві, просять їх задоволити.

Відповідач 1 ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить в їх задоволенні відмовити.

Представник відповідачів - 1, 2 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 адвокат Бідюк Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить у їх задоволені відмовити у повному обсязі. Крім того, пояснила, що порушення відповідачами вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час будівельних робіт дійсно мали місце у 2015 році, однак після понесеної відповідальності та враховуючи приписи контролюючих органів у 2016 році ОСОБА_1 було виготовлено «Робочий проект Реконструкції приміщень гуртожитку на АДРЕСА_1 », згідно якого проведено добудову до кімнат № 8,9 секції ІІ гуртожитку. Тому, після усунення недоліків, усі будівельні роботи виконувалися відповідно до вимог чинного законодавства.

Звинувачення позивача у підробленні підпису голови правління ОСББ «Ніла Хачевича-26» Романюка М.І. у Декларації про початок будівельних робіт є поспішними та безпідставними, оскільки згідно проведеної судово-почеркознавчої експертизи точно не встановлено підробки його підпису, а трактування «вірогідно виконані не ОСОБА_8 » не дають підстави стверджувати про факт підробки його підпису. За фактом ймовірної підробки підпису та самовільного захоплення земельної ділянки компетентними органами проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000021 від 02.02.2017 за ч. 2 ст. 358, ч. 197-1 КК України, яке на даний час закрите. Тому, наявність у минулому кримінального провадження, у якому нікому не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, не дає суду підстав враховувати матеріали такого провадження при прийнятті рішення по суті позовних вимог.

Декларація про початок будівельних робіт у встановленому законом порядку не була визнана незаконною, а скасована за заявою замовника головою правління ОСББ ОСОБА_8 відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній на дату скасування декларації), яким передбачено, що Декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт. Зазначена заява про скасування Декларації про початок будівельних робіт подана ОСОБА_8 у зв`язку з ймовірним підробленням, на його думку, його підпису у декларації. Однак факт підробки підпису ОСОБА_8 органами досудового розслідування не встановлено. На думку відповідачів, своїми діями ОСОБА_8 безпідставно створив безальтернативні умови для унеможливлення відповідачів у законний спосіб зареєструвати право власності на добудову і єдина надія на реалізацію права на покращення свого житла це суд.

Земельна ділянка з кадастровим номером :01:014:0105 по АДРЕСА_1 , площею 0,312 га, призначена для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з правом добудови) належить на праві приватної власності ОСББ «Ніла Хасевича-26».

Відповідачами відповідно до «Робочого проекту» на частині земельної ділянки, розташованої біля їхніх кімнат, проведено будівництво добудови (використовувана площа 20,43 м.кв що становить 0,002043 га та 0,65/100 частки усієї площі земельної ділянки, менше 1%) до кімнат № 8,9 секції ІІ гуртожитку. В інших цілях дана земельна ділянка відповідачами не використовується. З інформації наданої на адвокатський запит до правління ОСББ «Ніла Хасевича-26» члени ОСББ «Ніла Хасевича-26» (співвласникам гуртожитку) з заявами щодо порушення їхніх прав реконструкцією приміщень гуртожитку, а саме добудовою до кімнат № 8,9 секції ІІ гуртожитку не звертались. Тому, аргументи про те, що добудова до кімнат № 8,9 секції ІІ гуртожитку перешкоджає ОСББ та іншим співвласникам гуртожитку використовувати цю ділянку за призначенням є безпідставними.

При вирішенні питання судом щодо скасування договорів дарування та знесення добудови представник відповідачів ОСОБА_9 просить суд взяти до уваги те, що вказана добудова поліпшує не тільки житлові умови власників кімнат № 8,9, а й інших (дві сім`ї) мешканців секції ІІ гуртожитку, оскільки після завершення усіх будівельних та ремонтних робіт добудови відповідачі мають намір перестати користуватися загальним коридором, кухнею та санвузлом секції ІІ; відповідачі неодноразово вживали заходи щодо досудового врегулювання спору шляхом переговорів з позивачем та пропонували компромісні варіанти вирішення їхнього житлового питання (додаткова помісячна оплати за користування земельною ділянкою, внесення разової оплати за використання земельної ділянки, облагородження дитячого майданчика та інші). Надходження таких пропозицій підтверджувалися у судовому засідання головою правління ОСББ. Так само голова правління ОСББ підтвердив, що жодну із запропонованих пропозицій ОСББ не прийняло і не винесло на обговорення мешканців. Відповідач 2 ОСОБА_4 та його представник адвокат Бідюк Т.В судове засідання 28.03.2023 року на 11 год. 30 хв. не з`явилися, повідомлялися про час та дату розгляду справи належним чином, представником адвокатом Бідюк Т.В. подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 28.03.2023 року заяву, в якій позовні вимоги не визнає, просить в їх задоволенні відмовити та розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність відповідача ОСОБА_4 .

Представник відповідачів - 3,4 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Бідюк А.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, просить в їх задоволенні відмовити.

Відповідач 5 ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився повторно, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради Корнійчук С.П. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав викладених у висновку Служби у справах дітей № 01-16/226 від 31.08.2022 року. В судове засідання 28.03.2023 року на 11 год. 30 хв. не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 22.03.2023 року заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстроване Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ніла Хасевича-26», яке діє на підставі статуту ОСББ «Ніла Хасевича-26» (далі статуту), затвердженого протоколом № 2 від 22.02.2018 року загальних зборів об`єднання співвласників гуртожитку на АДРЕСА_3 ».

Пунктом 1.3 Статуту передбачено, що діяльність об`єднання регулюється Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Житловим, Земельним Кодексами України, іншими нормативно правовими актами та цим Статутом.

Відповідно п. 2.1 Статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав його членів відповідно до п. 11.1 цього Статуту, та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно п. 2.4 Статуту доручати правлінню в межах повноважень, визначених статутом захищати права, представляти законні інтереси власників в органах виконавчої влади і органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності документами.

Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, відповідно до п. 2.5 Статуту, об`єднання має право: робити членам об`єднання попередження про порушення ним статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; відшкодування збитків, завданих неподільному та загальному майну об`єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю; вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх установлених Законом та Статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; звертатись до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати завдані збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені законодавством та Статутом об`єднання платежі і внески, а також відрахування до резервного фонду і ремонтного фондів; виступати засновником (учасником) товариства з обмеженою відповідальністю.

Майно об`єднання складається з неподільного та загального майна (п.3.1 Статуту). Співвласник, який завдав збитків майну, що перебуває у спільній власності, зобов`язаний відшкодувати їх у повному обсязі. (п.3.2.3 Статуту).

Питання про використання об`єктів, що перебувають у спільний власності членів об`єднання; прийняття рішень про реконструкцію та ремонт будинку або про зведення господарських споруд; прийняття рішень про передачу в оренду об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання, фізичним і юридичним особам належить виключно до компетенції загальних зборів членів правління (п.4.5 Статуту), що також передбачено ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідачам на праві спільної часткової власності належать кімнати 8,9 секції ІІ в гуртожитку по АДРЕСА_1 , що підтверджено свідоцтвом про право власності від 25 травня 2010 року, яке видане Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26314953, виданим 04 червня 2010 року комунальним підприємством "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації".

Земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 площею 0,312 га з цільовим призначенням: "Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку" належить на праві власності ОСГ "Ніла Хасевича-26" відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , що видане 18 березня 2013 року, кадастровий номер: :01:014:0105, номер відомостей про речове право 373972.

18 травня 2013 року після створення ОСОБА_10 -26" наказом голови правління було дозволено ОСОБА_1 зайняти частину приватизованої земельної ділянки навпроти її вікон для здійснення добудови.

Рішенням позачергових зборів членів правління ОСГ "Ніла Хасевича-26" від 18 червня 2013 року, зафіксованим у протоколі №3, також погоджено дозвіл на зайняття ОСОБА_1 частини приватизованої земельної ділянки навпроти її вікон з метою здійснення добудови.

Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Рівненській області протягом 2015 року неодноразово здійснювалися перевірки додержання вимог закону при реконструкції приміщень гуртожитку АДРЕСА_3 . За їх наслідками виявлено порушення законодавства, зокрема виконання будівельних робіт з реконструкції 46/100 частин секції гуртожитку (сек. ІІ) без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт (п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

За наслідками виявлених порушень Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Рівненській області винесено приписи №314 від 01 жовтня 2015 року і № 370 від 31 листопада 2015 року, та на ОСОБА_1 накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів.

У 2016 році на замовлення ОСОБА_1 . Комунальним підприємством «Рівненський архітектурно-будівельний нагляд» Рівненської міської ради виготовлено Робочий проект «Реконструкції приміщень гуртожитку на АДРЕСА_1 », яким передбачено добудову до кімнат № 8,9 секції ІІ гуртожитку, у відповідності з діючими на час проектування і видачі документів нормами і правилами, інструкціями і державними стандартами.

12 вересня 2016 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Рівненській області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції приміщень гуртожитку АДРЕСА_3 за підписом голови відповідного ОСББ.

02 лютого 2017 року СВ Рівненського ВП Головного управління Національної поліції в Рівненській області відкрито кримінальне провадження за фактом підроблення зазначеного підпису і проводилося досудове розслідування за ч. 1 ст. 358 КК України, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 000021.

Рішенням головного інспектора будівельного нагляду від 14 липня 2017 року № 42-гбн реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 12 вересня 2016 року №РВ0 відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» було скасовано.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15.09.2017 року по справі № 569/12566/17 визнано за ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 право приватної спільної часткової власності на кімнати АДРЕСА_2 , у складі приміщень 1 поверху: «1» - коридор площею 14,9 кв.м., «2» - житлова площею 16,5 кв.м., «3» - вітальня площею 12,3 кв.м.; та приміщень цокольного поверху: «4» кухні площею 12,6 кв.м., «5» ванни площею 2,4 кв.м., «6» туалету площею 1,5 кв.м., загальною площею 57,1 кв.м., з яких житлова площа 28,8 кв.м. та допоміжна площа 28,3 кв.м., по 1/5 частині за кожним.

На підставі вказаного рішення за ОСОБА_4 (номер запису про право власності 22831033), ОСОБА_1 (номер запису про право власності 22831063), ОСОБА_2 (номер запису про право власності 22831049), ОСОБА_3 (номер запису про право власності 228331044), ОСОБА_5 (номер запису про право власності 22831076) здійснено державну реєстрацію приватної спільної часткової власності у розмірі частки 1/5 за кожним кімнати АДРЕСА_2 та виготовлено технічний паспорт за станом на 12.07.2017 року, Інвентаризаційна справа № 12577.

10.01.2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , від імені якого діяла його мати ОСОБА_2 укладено договір про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з передачею права власності на нерухове майно 1/5 частку кімнати № 8,9, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в замін припинення права на аліменти, які стягувалися на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14.02.2011 року, справа №2-246/11. Договір зареєстрований в реєстрі за №96, номер запису про право власності 24335036.

17.10.2019 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір дарування, згідно якого ОСОБА_2 набула право власності на 2/5 ідеальної частки кімнати АДРЕСА_2 . Договір зареєстрований в реєстрі за № 3855, номер запису про право власності 33710814.

17.10.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір дарування згідно якого ОСОБА_1 набула право власності на 1/5 ідеальну частку кімнати АДРЕСА_2 . Договір зареєстрований в реєстрі за № 3862, номер запису про право власності 33716271.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 22.10.2019 року по справі № 569/12566/17 рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15.09.2017 року скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 яка діяла в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання майна спільною частковою власністю відмовлено. Відповідно до вказаного рішення зареєстроване право власності за відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 підлягає скасуванню.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит № 02/2021 від 12.01.2022 року у період з 01.01.2018 року по 16.03.2020 року (дата звернення позивача до суду) до правління ОСББ «Ніла Хачевича-26» члени ОСББ «Ніла Хачевича-26» з заявами щодо порушення їхніх прав реконструкцією приміщень гуртожитку, а саме добудовою до кімнат № 8,9 секції ІІ гуртожитку не звертались.

09.02.2023 року представником відповідача - 1 - ОСОБА_1 - адвокатом Бідюк Т.В. подано до суду Висновкок експерта № СЕ-19/118-22/11194-БТ від 06.02.2023 року про проведення будівельно-технічної експертизи.

Так, відповідно до вказаного Висновку експерта № СЕ-19/118-22/11194-БТ від 06.02.2023 року проведення реконструкції приміщень гуртожитку по АДРЕСА_1 , згідно робочого проекту від 2016 року, а саме добудова приміщень № 1,4,5,6 (добудова), кімнат АДРЕСА_2 , згідно технічного паспорту № 12577 не призвело до аварійного стану будівлі та спричинило часткові пошкодження, оздоблення гуртожитку розташованого за адресою АДРЕСА_1 , які можливо усунути без знесення усієї добудови.

Добудова приміщень № 1,4,5,6 (добудова), кімнат № 8,9, секції ІІ, гуртожитку АДРЕСА_1 не створює перешкоди у доступі водо-, газо-, електро-, каналізаційних комунікацій, підвального приміщення гуртожитку розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», визначено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Вимогами ст. 216 ЦК України, встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, положення ст. 204 ЦК України закріплюють презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі спростування презумпції правомірності договору (в даному випадку, у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, не можуть здійснюватися та породжувати будь-які правові наслідки.

Таким чином, ухвалення судом рішення про визнання права власності на нерухоме майно за відповідачами, яке згодом рішенням Рівненського апеляційного суду від 22.10.2019 року по справі № 569/12566/17 скасоване, усуває презумпцію правомірності укладених в подальшому договорів дарування щодо цієї нерухомості.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з вимогами ст. 376 ЦК України суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема про знесення самочинного будівництва нерухомого майна.

27 червня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 723/2158/19, провадження № 61-20591св21 (ЄДРСРУ № 104957063) досліджував питання щодо порядку та підстав знесення самочинного будівництва.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2022 року в справа № 442/4338/17 (провадження № 61-1460св21) зроблено висновок, що «позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України. […] Юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. Під істотним порушенням будівельних норм і правил з огляду на положення Законів України «Про основи містобудування»; «Про архітектурну діяльність»; «Про регулювання містобудівної діяльності»; постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13 квітня 2011 року № 466 необхідно розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність та загрожує життю й здоров`ю людини, тощо. Таким чином, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва особа (власник) може заявити за умови доведеності факту порушення своїх прав самочинною забудовою».

У постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року в справі № 6-1721цс16 зроблено висновок, що «право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування та інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 цього Кодексу)»

Право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Згідно з частиною другою цієї статті право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до частини четвертої цієї статті, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Водночас згідно з частиною сьомою статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Отже, системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови.

Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування (виконати роботи по приведенню об`єкта будівництва у відповідність із проєктною документацією шляхом перебудови) та притягнення винної особи до відповідальності.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 17 липня 2019 року у справі № 462/469/14-ц (провадження № 61-23742св18); від 21 травня 2020 року у справі № 726/824/15-ц (провадження № 61-45216св18) та від 30 червня 2020 року у справі № 201/2886/15-ц (провадження № 61-4332св20), 02 червня 2022 року у справі № 727/7282/15-ц, провадження № 61-9671св21 (ЄДРСРУ № 104885943).

Оскільки, позивач не заявляв вимог про проведення перебудови об`єкту самочинного будівництва у спосіб, не пов`язаний із його знесенням, то позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки знесенню самочинного будівництва, у разі істотного відхилення від проекту, передує встановлення факту неможливості проведення перебудови спірного нерухомого майна.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд України у постановах: від 19 квітня 2017 року у справі № 6-129цс17; від 06 вересня 2017 року у справі № 6-1721цс16.

Суди установивши, що самочинна забудова, здійснена на земельній ділянці, яка не була відведена особі для цієї мети, з урахуванням практики застосування ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинні з`ясувати: чи заперечує власник земельної ділянки проти визнання права власності на таку забудову за особою, що її здійснила; чи не порушує така забудова права на земельну ділянку інших осіб, чиї права порушено такою забудовою; чи не здійснено таку забудову з відхиленням від проєкту або будівельних норм і правил, в разі зведення забудови на наданій земельній ділянці.

Слід з`ясувати умови, необхідні для встановлення підстав захисту прав власника земельної ділянки у спосіб знесення самочинної забудови. Зокрема, потрібно з`ясувати, чи переслідує таке втручання власника земельної ділянки легітимну мету, чи є захід із втручання у право відповідача пропорційним визначеній меті та чи не становитиме для відповідача задоволення вимоги про знесення самочинно побудованої на чужій земельній ділянці споруди такого індивідуального тягаря, який є надмірним з урахуванням конкретних обставин справи.

Вказана правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2021 року у справі N 202/7377/16-ц (провадження N 61-20139св19).

Суд відхиляє аргументи позивача щодо порушення відповідачами вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час здійснення добудови та підробки підпису голови правління ОСББ «Ніла Хасевича-26» у Декларації про початок будівельних робіт з наступних підстав: згідно матеріалів наявних у справі вказані порушення у сфері містобудівної діяльності відбувалися у 2015 році, після приписів контролюючих органів у 2016 році відповідачем 1 ОСОБА_1 виготовлено Робочий проект «Реконструкції приміщень гуртожитку на АДРЕСА_1 » згідно якого проведено добудову; кримінальне провадження на яке посилається позивач за фактом підробки підпису голови правління ОСББ «Ніла Хасевича-26» закрито.

Відмовляючи у задоволенні позову щодо скасування договорів дарування суд виходив з наступного.

Україна як демократична правова держава взяла на себе зобов`язання щодо імплементації норм міжнародного права в законодавство України та визнала рішення ЄСПЛ прецедентом права.

У відповідності до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Позивач у позовній заяві та у поданих до суду доказах не навів жодного аргументу, який свідчить про те, що інтерес ОСББ «Ніла Хасевича-26» полягає саме у скасуванні договорів дарування майна відповідачів, та що такий спосіб захисту порушених прав позивача є крайньою мірою усунення порушень завданих відповідачами. Так, позивачем не подано належних чи допустимих доказів, які доводили б реальний інтерес суспільства, у даному випадку співвласників гуртожитку, у скасуванні договорів дарування.

Враховуючи ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду вимог позивача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідачів знести добудову до кімнат 8,9 секції ІІ гуртожитку на АДРЕСА_1 суд з`ясувавши умови, необхідні для встановлення підстав захисту прав власника земельної ділянки у спосіб знесення самочинної забудови, встановив, що таке втручання власника земельної ділянки щодо захисту своїх прав не містить легітимної мети; захід із втручання у право відповідачів не є пропорційним визначеній меті, а задоволення вимоги про знесення самочинно побудованої споруди на чужій земельній ділянці завдасть відповідачам такого індивідуального тягаря, який є надмірним з огляну на наступне:

- позивачем не надано до суду жодного належного доказу того, що здійсненна відповідачами добудова будь-яким чином порушує його права, створює перешкоди у користуванні майном мешканцям гуртожитку та спричинила матеріальних збитків;

- відповідачами відповідно до «Робочого проекту Реконструкції приміщень гуртожитку на АДРЕСА_1 » від 2016 року проведено будівництво добудови на земельній ділянці площею 20,43 м.кв, що становить 0,002043 га - 0,65/100 частки - 0,65% загальної площі земельної ділянки належної ОСББ, що в свою чергу не відповідає пропорційності завданої шкоди інтересів співвласників із заявленими позовними вимогами;

- відповідачами використано вказану земельну ділянку за цільовим призначенням (для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку);

-визнання договорів дарування недійсними та знесення добудови призведе до звуження обсягу майнових та житлових прав неповнолітнього відповідача ОСОБА_3 , 2009 року народження, що також підтверджується висновком Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради № 01-16/226 від 31.08.2022 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Натомість, позивачем не надано суду жодного належного та об`єктивного доказу того, що здійсненна відповідачами добудова та виникнення права власності у відповідачів на підставі оспорюваних договорів будь-яким чином порушує його права, створює перешкоди у користуванні майном мешканцям гуртожитку та спричинила матеріальних збитків. Посилання позивача лише на норми закону, якими передбачено можливість звернення до суду саме по собі не є підставою для задоволення позовних вимог. Позивачем не наведено, що єдиним способом захисту є визнання договорів недійсними та знесення самочинної забудови.

Отож враховуючи викладене, суд оцінюючи сукупність поданих сторонами доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, беручи до уваги інтереси неповнолітнього ОСОБА_11 , дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У зв`язку із відмовою в задоволенні позову, суд вважає необхідним залишити за позивачем понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 203, 204, 215, 216, 376 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76, 81, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСББ «Ніла Хасевича-26» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про визнання недійсними договорів та знесення самочинного будівництва - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСББ «Ніла Хасевича-26» (м. Рівне, вул. Ніла Хасевича, 26, ЄДРПОУ - 37302009).

Відповідач - 1 - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ).

Відповідач - 2 - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ;).

Відповідач - 3 - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ).

Відповідач - 4 - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ).

Відповідач - 5 - ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ).

Третя особа Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради (м. Рівне, вул. Поштова, 2, код ЄДРПОУ - 25675397).

Повний текст рішення виготовлений 31 березня 2023 року.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук