Справа № 471/762/21
Провадження №2/471/7/23
Номер рядка звіту 70
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2023 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Гукової І.Б.,

за участю секретаря - Холоденко І.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/762/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Новомар`ївська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 1997 року по 2008 рік з відповідачем мали шлюбні стосунки. Періодично позивачка і відповідач проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, загалом вели той спосіб життя, який притаманний подружжю. Певний час сторони мали намір укласти шлюб офіційно, проте з плином часу позивачка переконалася, що відповідач не та людина, з якою позивачка хоче прожити все життя. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила сина ОСОБА_4 . На час народження дитини позивачка з відповідачем вже разом не проживали, тому відомості про батька були внесені на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України (далі - СК України), а саме, в Книзі реєстрації народжень запис про батька проведено за прізвищем позивачки та громадянством, а по батькові батька дитини записано за вказівкою позивачки " ОСОБА_5 ". З моменту народження сина і донедавна відповідач визнавав ОСОБА_4 своєю дитиною, але матеріальну допомогу на його утримання не надавав. На теперішній час відповідач почав висловлювати сумніви стосовно свого батьківства відносно ОСОБА_4 . Відповідач є чоловіком працездатного віку. Відомості про незадовільний стан його здоров`я, наявності у нього інших дітей, непрацездатних осіб відсутні. Позивачці відомо, що відповідач не має постійного місця роботи та має дохід від тимчасової роботи та у вигляді орендної плати за користування належної йому земельної ділянки. Враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. Оскільки добровільно врегулювати питання про встановлення батьківства та сплати аліментів позивачка не має змоги, з метою захисту охоронюваного законом інтересу дитини знати свого батька і перебувати у правовому зв`язку з ним, з метою захисту майнових та особистих немайнових прав сина змушена звернутися до суду.

В судове засідання з`явилась позивачка та представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених у позову та просили суд про їх задоволення.

В судове засідання не з`явився відповідач, причини неявки суду невідомі.

Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.(а.с. 6)

Запис про батька дитини проведено за вказівкою матері в порядку, передбаченому частиною першою статті 135 СК України.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебували.

Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У статті 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122та125 СК України.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодекс.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Ухвалою суду від 27.10.2022 року призначалась судово-генетична експертиза та зобов`язано ОСОБА_3 на вимогу експерта з`явитися до експертної установи для відібрання зразків і проведення дослідження, однак ухвала суду експертною установою повернута без виконання в зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_3 на експертизу.

Слід зазначити, що висновок експертизи з питання походження дитини є одним з доказів, які повинні бути оцінені судом у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Водночас, відповідач ухилявся від проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, не з`являвся у визначений час для проведення такої, що стверджується повідомленнями експерта про неможливість проведення таких у зв`язку з її неявкою.

Згідно ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Крім того, відповідно до правової позиції ВС, викладеної у постановах від 06.05.2020 та 07.07.2021 у справі №201/11183/16-ц, провадження №61-23601св18 та №61-1846св21 відповідно, а також у постанові від 23.10.2019 у справі №382/2559/15-ц, провадження №61-31251св18, у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

При цьому суд враховує й психологічне значення для дітей рішення суду про визнання батьківства, оскільки завдяки цьому рішенню діти матимуть можливість реалізувати своє природне право знати свого батька, а також завдяки такому утверджується природний обов`язок батька турбуватися про своїх дітей.

На підставі викладено суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення батьківства є доведеними позивачем та підлягають задоволенню.

Згідно з пп. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Пунктом 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання передбачено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до ст. 128 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства`б атько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно доч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 3 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі», яка визначена позивачем.

Відповідач перебуває в працездатному віці, належних та допустимих доказів про обтяження турботами щодо утримання інших осіб не надано, являючись батьком малолітньої дитини, зобов`язаний утримувати її до повноліття. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати її добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально.

Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та в першу чергу інтересам дитини, не порушить прав сторін.

Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбаченихст.188 СК, не встановлено.

Згідност. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

Відповідно до вимогч.1ст.191СК України, ст.. 79 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви.

З відповідача на користь позивача стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 гривень .

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Новомар`ївська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів- задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису № 11, від 21 липня 2009 року складеного Григорівською сільською радою Братського району Миколаївської області про народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком.

Прізвище дитини залишити " ОСОБА_6 ".

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 в розмірі 5000 тисяч гривень, але не менше 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову.

Рішення в частині стягнення аліментів - в межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 гривень.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Новомар`ївська сільська рада, місце знаходження: вул. Данила Галицького, 24, с. Новомар`ївка Вознесенського району Миколаївської області, .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку відповідно до положень ст. 354 ЦПК України до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст рішення буде виготовлено 13.04.2023 року.

СуддяІ.Б. Гукова