Житомирський апеляційний суд
Справа №291/1171/20 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В.
Категорія 76 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №291/1171/20 за позовом ОСОБА_1 до Вчорайшенської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання незаконними і скасування розпоряджень про накладення дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою Вчорайшенської сільської ради Бердичівського району Житомирської області

на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2023 року, ухвалене під головування судді Митюк О.В.

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконними і скасувати розпорядження про накладення дисциплінарних стягнень від 23.06.2020 №96 та 11.08.2020 №106, на підставі яких в подальшому її було звільнено.

Вимоги обґрунтувала тим, що 23 червня 2020 року розпорядженням голови Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про оголошення догани ОСОБА_1 » №96 на неї накладено дисциплінарне стягнення - за порушення трудової дисципліни (запізнення на уроки, вирішення особистих питань в робочий час, невиконання та неналежне виконання обов`язків директора) на підставі протоколу №1 від 17.06.2020 засідання комісії з розгляду заяв, скарг на директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів Дмитрук Н.П. та наданих письмових пояснень від 12.06.2020.

11 серпня 2020 року розпорядженням №106 голови Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про оголошення догани ОСОБА_1 » на неї накладено дисциплінарне стягнення - за порушення трудової дисципліни, а також незадовільну роботу за результатами щорічного звітування, на підставі протоколу №1 від 24.07.2020 засідання комісії з розгляду колективного звернення батьків учнів школи, а також результатів щорічного звітування директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 та протоколу №1 від 10.08.2020 засідання комісії.

Вважає, що протоколи №1 від 17.06.2020 та 24.07.2020 засідання комісії з розгляду заяв, скарг на директора школи ОСОБА_1 , що стали підставами для накладення дисциплінарного стягнення не містять фактів, що свідчили б про порушення нею трудової дисципліни та інших перелічених порушень, оскільки в них викладені суб`єктивні думки окремих членів комісії, працівників Вчорайшенської сільської ради, скарги деяких батьків і класного керівника дітей, а також результати щорічного звітування директора ОСОБА_1 .

Вважає вказані розпорядження про оголошення їй доган незаконними, оскільки вони не містять фактів порушення трудової дисципліни, які саме обов`язки нею, як директором школи, не виконані.

У жовтні 2020 року позивач подала до суду позов до Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області в особі голови Черешнюка О.М. про визнання незаконним та скасування розпорядження № 91-к від 24.09.2020 року «Про звільнення з посади директора Чорнорудської ЗОШІ-ІІІ ступенів Вчорайшинської сільської ради ОСОБА_1 » поновлення на цій посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та зобов`язання вчиняти певні дії.

Вимоги обґрунтовані тим, що головою Вчорайшенської сільської ради протягом останніх місяців здійснювався тиск по відношенню до неї щодо звільнення. 24 вересня 2020 року вона подала заяву на ім`я голови Вчорайшенської сільської ради про увільнення від виконання посадових обов`язків у зв`язку з реєстрацією її кандидатом на посаду голови Вчорайшенської сільської ради відповідно до ч.1 ст. 237 Виборчого кодексу України у відповідності до рішення Конференції Житомирської обласної організації ПОЛІТИЧНОЇ ПАРТІЇ «СИЛА І ЧЕСТЬ» від 21.09.2020 про висування її кандидатом на посаду Вчорайшенської сільського голови. Однак головою сільради цього ж дня - 24.09.2020 видано розпорядження № 91-к «Про звільнення з посади директора Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради ОСОБА_1 », яким її звільнено з роботи «за систематичне невиконання обов`язків».

Вважає вказане розпорядження незаконним, оскільки нею як директором Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради не вчинялось порушення трудової дисципліни чи обов`язків. Догани, на які в описовій частині вказаного розпорядження посилається голова Вчорайшенської сільської ради ОСОБА_2 , є незаконними. Будь-якого нового порушення, яке б могло бути підставою для застосування нового дисциплінарного стягнення, як звільнення, в розпорядженні не зазначено. Також, не було додержало правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема обов`язок зажадати від порушника трудової дисципліни письмових пояснень до застосування дисциплінарного стягнення передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України.

Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток, згідно довідки про заробітну плату за весь час вимушеного прогулу на день ухвалення рішення суду з проведенням помісячного розрахунку заробітної плати з відповідними нарахуваннями та відрахуваннями згідно чинного законодавства.

Внаслідок неправомірних дій відповідача по відношенню до позивачки, накладення дисциплінарного стягнення і звільнення з роботи, вона та її родина знаходимось у стресовому стані, нервовій обстановці, вона особисто знаходилась в пригніченому стані, так як багато років чесно і сумлінно працювала в закладі освіти, здійснювала керівництво навчальним закладом, вела викладацьку роботу, користувався повагою серед членів колективу, мешканців населеного пункту та інших організаціях та установах району, з якими спілкувалася, а зараз спілкування з людьми порушено, односельці опускають очі при зустрічі, дискомфорт навіть в звичайних побутових речах. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень моральної шкоди і зобов`язати вибачитись на зборах трудового колективу Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради.

Ухвалою Ружинського районного суду від 30.06.2021 року вищевказані позови об`єднано в одне провадження відповідно до положень ст. 188 ЦПК України.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Визнано розпорядження голови Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про оголошення догани ОСОБА_1 » №96 від 23 червня 2020 року та №106 від 11 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (оголошення догани) незаконним та скасовано. Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про звільнення з посади директора Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради ОСОБА_1 » № 91-к від 24 вересня 2020 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради з 25 вересня 2020 року. Стягнуто з Вчорайшенської сільської ради Бердичівського (Ружинського) району Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 25.09.2020 року по 01.09.2022 року в сумі 469266, 68 грн., а також моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. Вирішено питання про судові витрати. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з безпідставністю таких. Обґрунтовуючи доводи скарги відповідач, зокрема, зазначає, що судом безпідставно проігноровано кількість заяв та скарг (вчителів, учнів та їх батьків) відносно позивача, які і стали підставою для засідання комісії, наслідки якого відображені в протоколі №1 від 17.06.2020, який став підставою для винесення розпорядження№96 від 23.06.2020. Порушення стосувалися як педагогічного процесу і порушень правил трудової дисципліни (розпорядку) так і неетичної, непедагогічної поведінки позивача. До застосування дисциплінарного стягнення у позивача були відібрані пояснення 12.06.2020. Тобто, відповідач вважає, що ним дотримані усі вимоги законодавства при вирішенні питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача. Підставою для винесення іншої догани згідно з розпорядженням голови сільради № 106 від 11.08.2020 слугувало порушення порядку звітування керівника закладу освіти, колективні звернення батьків учнів школи та заяви окремих батьків щодо неналежного виконання трудових обов`язків директором школи в частині забезпечення належного рівня освіти, невжиття заходів щодо протидії булінгу по відношенню до дітей. Тому звільнення позивача за п.3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України відповідач вважає обґрунтованим належними доказами і законним. Щодо поновлення на роботі, скаржник посилається на те, що позивач всупереч вимогам ЗУ «Про повну загальну середню освіту» не укладала контракт (на конкурсній основі) і поновлення на цій посаді неможливе в силу закінчення строку, на який вона могла укласти трудовий договір як керівник закладу освіти, який отримує пенсію за віком. Крім того, посада директора школи на момент розгляду справи зайнята за результатами проведеного конкурсу на зайняття посади директора навчального закладу відповідно до вимог вказаного вище закону. До того ж позивач не скористалась правом передбаченим цим законом на зайняття посади на конкурсній основі та не приймала участі у конкурсі, у зв`язку з чим продовження трудових відносин з позивачем після 30.06.2021 було б неможливим в силу приписів вимог Закону. З приводу відповідача, скаржник вважає, що ним би мав бути не селищний голова, а Вчорайшенська сільська рада, яка є юридичною особою, від імені якої він діє і з якою і склалися трудові відносини позивача.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечила, надіславши відзив, у якому просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Рішення суду вважає законним, обґрунтованим та прийнятим у повній відповідності з нормами матеріального та процесуального права, а твердження апелянта безпідставними та такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві та доказах наданих сторонами.

В судовому засіданні представник відповідача просив задовільнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивач та її представник у судовому засіданні просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи було встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 29.06.1993 позивач обіймала посаду директора Чорнорудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області.

23 червня 2020 року розпорядженням № 96 голови Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни (запізнення на уроки, вирішення особистих питань в робочий час, невиконання та неналежне виконання обов`язків директора). Підставами для накладення стягнення стали протокол №1 від 17.06.2020 року засідання комісії з розгляду заяв, скарг на директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів та письмові пояснення ОСОБА_1 від 12.06.2020р. (а.с.20-31 т.1).

Розпорядженням сільського голови Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області №106 від 11 серпня 2020 року позивачці ОСОБА_1 знову оголошено догану за порушення трудової дисципліни з врахуванням того, що її робота як директора школи, визнана незадовільною за результатами щорічного звітування (а.с.34 т.1). Підставами для цього накладення стягнення стали протокол №1 від 24.07.2020 року засідання комісії з розгляду колективного звернення батьків учнів школи, а також результатів щорічного звітування директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 та протокол №1 від 24.06.2020 засідання комісії з розгляду колективного звернення батьків учнів школи, а також результатів щорічного звітування директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів, акт від 19.06.2020 про взяття усних пояснень у ОСОБА_1 з приводу звітування як директора школи (з урахуванням розпорядження № 112 від 20.08.2020 «Про внесення змін до розпорядження № 106 від 11.08.2020 та виправлення описки» (а.с.36 т.1).

24 вересня 2020 року розпорядженням № 91-К голови Вчорайшенської сільради Ружинського району відповідно до п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, розпорядження голови №96 від 23.06.2020, розпорядження голови № 106 від 11.08.2020, норм Примірного положення про порядок звітування керівників дошкільних, загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладів про свою діяльність перед педагогічним колективом та громадськістю, затверджених Наказом МОН України № 178 від 23.03.2005, позивачку ОСОБА_1 звільнено з посади директора школи за систематичне невиконання обов`язків з 24.09.2020 (а.с.28 т.2).

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право на прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду даного працівника).

Згідно зі ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Статтями 148, 149 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

До застосування дисциплінарного стягнення до працівника, власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Порушення трудової дисципліни це невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов`язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. Кодекс Законів про Працю України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення це право роботодавця, а не його обов`язок.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання розпоряджень №96 та 106 голови сільради про оголошення доган позивачу незаконними та їх скасування, суд першої інстанції виходив з того, що в них не зазначено жодних конкретних дат та обставин порушення нею трудової дисципліни, немає посилання на конкретні пункти нормативних документів, які позивач порушила, не зазначено, які саме обов`язки, як директором школи, не були виконані. Суд дійшов висновку, що оскільки підставою для оголошення догани ОСОБА_1 оскаржуваним розпорядженням № 106 від 11.08.2020 є протокол №1 комісії по розгляду колективного звернення батьків учнів школи, а також результатів щорічного звітування директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 від 24.06.2020, тому притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності 11.08.2020 відбулось поза межами передбаченого ст.148 КЗпП України місячного строку і є незаконним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Скасовуючи розпорядження відповідача №91-к від 24.09.2020, суд першої інстанції виходив з того, що за одне й те саме правопорушення заборонено двічі притягувати до юридичної відповідальності одного й того самого виду. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Однак, всупереч положенням ст. 61 Конституції України, розпорядженнями відповідача № 106 від 11.08.2020 та №91-к від 24.09.2020 на позивача накладено подвійне покарання: догана та звільнення. У зв`язку з чим суд дійшов висновку про недотримання процедури, що стало підставою для визнання неправомірним накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року№ 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), за передбаченими п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст. 151 КЗпП України).

У пункті 22 вищевказаної постанови роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3, 4, 7, 8 ст.4, п.1 ст.41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом, передбачені ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справах № 279/3334/17, провадження № 61-38688св18, від 08 січня 2020 року у справі № 153/1339/17, провадження № 61-36556св18, у справах про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення саме роботодавець повинен довести, що застосування таких заходів стягнення відбулося без порушення законодавства про працю, притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності без зазначення повних і точних відомостей про суть і дату порушення є незаконним.

Вбачається, що оскаржувані накази відповідача №96 від 23.06.2020 року та №106 від 11.08.2020 цим вимогам не відповідають, оскільки не містять посилання на конкретні порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 та чіткої підстави накладення дисциплінарного стягнення, що не відповідає принципу правової визначеності.

Суд першої інстанції правильно встановив, що акт про взяття усних пояснень ОСОБА_1 та інші акти, складені працівниками Вчорайшенської сільської ради, зокрема, про відмову позивача від підпису на деяких актах та протоколи засідань комісій як підстава для застосування дисциплінарного стягнення не доводять систематичності невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Твердження відповідача, що усі оспорювані розпорядження містять повні і точні відомості про суть та дату порушення, в них є посилання на акти, які стали підставою для оголошення дисциплінарних стягнень, є безпідставним, оскільки згідно зі сталою практикою Верховного Суду відповідні відомості повинні міститися у самих наказах (розпорядженнях), а не у документах, на які посилається роботодавець.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Однак, в розпорядженні № 91-к від 24.09.2020 про звільнення позивача, як підстава, зазначено Примірне положення про порядок звітування керівників дошкільних, загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладів про свою діяльність перед педагогічним колективом та громадськістю, затвердженого наказом МОУ №178 від 28.03.2005, порушення якого вже стало підставою для винесення розпорядження № 106 від 11.08.2020 Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про оголошення догани ОСОБА_1 ». Будь-якого іншого порушення, яке б могло бути підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, в оскаржуваному розпорядженні не зазначено.

За таких обставин, суд обґрунтовано дійшов висновку, що звільнення ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону та порушує право позивача на працю, у зв`язку з чим оспорювані розпорядження визнав незаконними та скасував.

Разом з цим, колегія суддів не вбачає підстав для поновлення позивача ОСОБА_1 на посаді директора Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради з огляду на таке.

Судом встановлено, що за розпорядженням голови Вчорайшенської сільської ради від 30.06.2020 № 69-К на виконання вимог ЗУ «Про повну загальну середню освіту» від 16.01.2020 № 463-ІХ розірвано безстроковий трудовий договір з директором Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 та укладено строковий трудовий договір строком на один календарний рік з 01 липня 2020 року по 30 червня 2021 року (а.с.185 т.1).

Станом на момент укладення між сторонами строкового договору набрав чинності 18 березня 2020 року Закон України «Про повну загальну середню освіту» № 463-ІХ, яким визначено правові, організаційні та економічні засади функціонування і розвитку системи загальної середньої освіти.

У пункті 3 Розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону установлено, що набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних і комунальних закладів загальної середньої освіти згідно з пунктом 9 частини першої статті 36 КЗпП України.

До 1 липня 2020 року засновники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти або уповноважені ними органи зобов`язані припинити безстрокові трудові договори з керівниками таких закладів та одночасно укласти з ними (за їх згодою) трудові договори строком на шість років (з керівниками, які отримують пенсію за віком - на один рік) без проведення конкурсу. У разі їх незгоди з продовженням трудових відносин на умовах строкового трудового договору - звільнити їх згідно з пунктом 9 частини першої статті 36 КЗпП України. Після завершення строку трудового договору такі особи мають право обиратися на посаду керівника того самого закладу освіти на ще один строк відповідно до статті 39 цього Закону.

Позивач перебуваючи у безстрокових трудових відносинах з відповідачем та будучи керівником державного закладу загальної середньої освіти, яка отримує пенсію за віком, мала право на укладення з нею контракту строком на 1 рік, тобто до 30 червня 2021 року відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону № 463-ІХ.

Після закінчення строку трудового договору, тобто після 30.06.2021, позивач як керівник державного закладу загальної середньої освіти відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про повну загальну освіту» повинна була обиратися на посаду за результатами конкурсу, що проводиться відповідно до вимог цього Закону та положення про конкурс, затвердженого засновником або уповноваженим ним органом (посадовою особою).

Однак позивач ОСОБА_1 участі у конкурсі на посаду директора Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів не приймала, переможцем конкурсу стала ОСОБА_3 , яка з 06.08.2021 призначена на посаду директора школи, як така, що успішно пройшла за конкурсом (а.с.50 т.3).

Позивач ОСОБА_1 відповідно до наказу № 61-к/тр від 30.08.2022 прийнята на посаду вчителя математики на умовах строкового трудового договору на 1 рік з 01.09.2022 р. до Попільнянського ліцею Попільнянської селищної ради Житомирської області (а.с.182 т.3).

З урахуванням викладеного та встановлених у цій справі обставин, враховуючи положенням пункту 3 Розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про повну загальну середню освіту» від 16 січня 2020 року № 463, якими імперативно встановлено необхідність припинення безстрокових трудових договорів з керівниками державних і комунальних закладів загальної середньої освіти з одночасним укладенням з ними (за їх згодою) трудових договорів, зокрема, з керівниками, які отримують пенсію за віком строком на один рік без проведення конкурсу, що має місце у даній справі, колегія суддів вважає рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 підлягає скасуванню із зміною дати звільнення з 24 вересня 2020 року на 30 червня 2021 року, а також формулювання підстав звільнення із «за систематичне невиконання обов`язків, відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України» на «пп.1 п3 розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про повну загальну середню освіту», відповідно до п.9 ч.1 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно, середній заробіток в частині вимушеного прогулу підлягає зміні та визначається за період з 25 вересня 2020 року по 30 червня 2021 року і становить 189 робочих дні.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Згідно з п. 3 Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених в п. 4 цього Порядку.

Відповідно до п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається з довідки про доходи позивача виплати за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, складають : травень 2020 року 15034,83 грн.; червень 2020 року 15430,42 грн., кількість робочих днів за два місяці 39. Інші виплати, відповідно до п. 4 Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються.

Таким чином, розрахунок суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 30465,25:39 = 781,16 грн. (середньоденна заробітна плата) х 189 робочих днів періоду вимушеного прогулу = 147639 грн. 24 коп.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» , задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Разом з цим, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Визначаючи розмір моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн., суд першої інстанції обґрунтовано виходив з характеру та обсягу страждань позивача, яких вона зазнала у зв`язку із порушенням її трудових прав, внаслідок неправомірних дій відповідача по відношенню до неї, накладенням незаконного дисциплінарного стягнення і звільнення з роботи.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В ході розгляду справи встановлено, що позивач зазнала душевних страждань у зв`язку із порушенням її трудових прав, внаслідок неправомірних дій відповідача по відношенню до позивачки, накладення дисциплінарного стягнення і звільнення з роботи, вона та її родина знаходимось у стресовому стані, нервовій обстановці, вона особисто знаходилась в пригніченому стані, так як багато років чесно і сумлінно працювала в закладі освіти, здійснювала керівництво навчальним закладом, вела викладацьку роботу, користувався повагою серед членів колективу, мешканців населеного пункту та інших організаціях та установах району, з якими спілкувалася, а зараз спілкування з людьми порушено, односельці опускають очі при зустрічі, дискомфорт навіть в звичайних побутових речах

Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд приходить до висновку, що діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, розмір її складає 2000 гривень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції при вирішенні вимог позивача про поновлення на роботі невірно застосував норми Закону України «Про повну загальну середню освіту» від 16 січня 2020 року № 463 (Розділ Х «Прикінцеві та перехідні положення» ) та відповідно помилково розрахував середній заробіток за період з 25.09.2020 по 01.09.2022, колегія суддів апеляційного суду скасовує рішення у частині поновлення позивача на роботі із зміною дати звільнення та підстав формулювання звільнення, а також змінює розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу позивача за період з 25.09.2020 по 30.06.2021.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Вчорайшенської сільської ради Бердичівського району Житомирської області задовольнити частково.

Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2023 року в частині задоволення позову про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради з 25 вересня 2020 року скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вчорайшенської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про поновлення на посаді директора Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради відмовити.

Змінити дату звільнення ОСОБА_1 з посади директора Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради з 24 вересня 2020 року на 30 червня 2021 року і формулювання підстав звільнення з «за систематичне невиконання обовязків, відповідно п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України» на «пп.1 п.3 розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про повну загальну середню освіту» , відповідно до п.9 ч.1 ст. 36 КЗпП України».

Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2023 року в частині стягнення з Вчорайшенської сільської ради Бердичівського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу змінити.

Стягнути з Вчорайшенської сільської ради Бердичівського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.09.2020 року по 30.06.2021 року в сумі 147 639,24 грн. (без урахування податків та інших обов`язкових платежів).

В решті рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 липня 2023 року.

Головуючий Судді