Справа № 938/90/23
Провадження № 22-ц/4808/509/23
Головуючий у 1 інстанції Чекан Н. М.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача Девляшевського В.А.,
суддів: Луганської В.М., Мальцевої Є.Є.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верховинського районного суду, постановлену головуючою суддею Чекан Н.М. 02 березня 2023 року,
в с т а н о в и в:
У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Верховинського районного суду від 01.07.2016, та стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
22 лютого 2023 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки він перебуває у складі Національної гвардії України, військова частина № НОМЕР_1 та проходить службу в зоні бойових дій в Луганській області.
Верховинський районний суд своєю ухвалою від 02 березня 2023 року зупинив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів до припинення перебування відповідача в складі Національної гвардії України до закінчення воєнного стану.
Не погодившись із вказаною ухвалою, позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права, а також неповне з`ясування судом обставин справи. Апелянт вказує, що в матеріалах цивільної справи є лише довідка №94 від 26.02.20222 командира військової частини НОМЕР_1 з якої вбачається, що відповідача прийнято на військову службу за призовом у військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України з 26.02.2022. Однак вказана довідка не містить відомостей про те, що військова частина, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан і що саме відповідач бере безпосередню участь у виконанні бойових завдань. На думку апелянта, введення воєнного стану не є перешкодою для сторін брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. ОСОБА_1 з посиланням на статті 3, 8 Конвенції про права дитини та п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважає, що зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції не врахував, що тривалий час питання сплати аліментів на утримання дитини не буде вирішеним, а тому будуть порушені інтереси дитини щодо належного фінансового забезпечення. З огляду на викладене вважає, що зупинення провадження у справі шкодить інтересам дитини.
Просить оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що проходить службу у зоні бойових дій. На підтвердження вказаного надав копії медичних документів про отримання вогнепального осколкового поранення в районі населеного пункту Діброва Луганської області та перебування на стаціонарному лікуванні. Просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Апелянт подала відповідь на відзив, в якому доводи відповідача заперечила. Додатково зазначила, що відповідач надіслав відзив 30.03.2023 з відділення нової пошти №1 в селищі Верховина, що свідчить про те, що ОСОБА_2 перебуває у вказаному населеному пункті. Крім того, відповідач направляв до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження, а також відзив на апеляційну скаргу в передбачені законом строки, що на думку ОСОБА_1 , свідчить про можливість відповідача реалізовувати свої права у суді. Також зауважує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі, предметом якої є право дитини на утримання, потребує оперативного вирішення спору. Зазначає, що дочка ОСОБА_4 постійно хворіє, батьки позивачки мобілізовані та проходять військову службу, а тому вона самостійно виховує та забезпечує своїх дітей.
Згідно із частиною другою статті 369 ЦПК України та ч.1 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Постановляючи ухвалу про зупинення провадження в справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, що відповідно до ст.251 ЦПК України є обов`язковою умовою для зупинення провадження у справі.
З цим висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на таке.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі.
Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Така правова позиція узгоджується із постановою КЦС ВС від 21.12.2022 у справі №456/2541/19.
У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».
В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі № 461/5209/19, (провадження № 61-5782св22), якою залишено без змін ухвалу місцевого суду про зупинення провадження в справі, вказано, що оскільки позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, то заява ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі №461/5209/19 є обґрунтованою та підлягала задоволенню. Отже, зупинення провадження у справі, що переглядалась, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан» визнано правомірним.
Такі правові висновки викладені також у постанові КЦС ВС від 09.11.2022 у справі №753/19628/17.
Як вбачається з довідки №94, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_5 , відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.04.2022 ОСОБА_2 прийнято на військову службу за призовом під час мобілізації у військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України з 26.02.2022 (а.с. 33).
Однак вказана довідка не містить відомостей, що військова частина, в якій проходить військову службу ОСОБА_2 , переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій.
Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 62 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є Конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст.12 ЦПК України.
За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
За таких обставин колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про зупинення провадження у даній цивільній справі, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що військове формування, в якому несе службу відповідач, переведене на воєнний стан або залучено до проведення антитерористичної операції.
Апеляційний суд зауважує, що хоча законодавством чітко й визначено підстави зупинення провадження у справі, проте зупинення провадження призведе до не вирішення протягом тривалого часу питання стягнення аліментів, а отже будуть порушені інтереси дитини щодо належного фінансового забезпечення.
Численні рішення Європейського суду з прав людини щодо питань, які пов`язані із захистом прав дитини, ґрунтуються на положеннях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Конвенції про права дитини. Європейський суд з прав людини, спираючись на міжнародні та європейські договори з прав людини, підкреслив потребу дітей в особливому захисті у зв`язку з їхньою вразливістю. Отже, кожна дитина має право на такі заходи захисту, яких потребує її статус малолітньої особи, з боку її сім`ї, суспільства і держави. При ухваленні всіх рішень, що стосуються дітей, найкращі інтереси останніх мають першорядне значення і повинні повністю й ефективно дотримуватися. Держава має зобов`язання щодо дітей, щоб будь-які вжиті заходи ніколи не шкодили їхньому здоров`ю та розвитку.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач не позбавлений можливості здійснити реалізацію наданих йому ЦПК України прав, зокрема, шляхом листування, брати участь у розгляді справи через представника або за допомогою відеоконференцзв`язку.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, ухвала суду про зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись 369, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Верховинського районного суду від 02 березня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач В.А. Девляшевський
Судді: В.М. Луганська
Є.Є. Мальцева

Повний текст постанови складено 12 квітня 2023 року.