Провадження № 2/127/3845/22
УХВАЛА

13 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Шаміної Ю.А., розглянувши заяву представника Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» адвоката Тимощука Євгена Сергійовича про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться вказана цивільна справа.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2023 прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від частини позовних вимог до Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» про проведення реєстрації; провадження у справі в частині вимог до Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» про проведення реєстрації - закрито.

Однак при постановлені вказаної ухвали не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат сторін у справі на правничу допомогу, зважаючи, що представником КП «ВМБІ» заявлено в установленому порядку про надання доказів витрат на правничу допомогу у порядку статті 141 ЦПК України.

06.04.2023 на офіційну електронну пошту суду представником КП «ВМБІ» адвокатом Тимощуком Є.С. надіслано заяву (вх. №ЕП-6208) згідно якої просив стягнути із ОСОБА_1 на користь КП «ВМБІ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. На підтвердження понесених витрат надав: Договір №2-БТІ про надання правової допомоги від 01.02.2023 з Додатком №1, акт виконаних робіт до Договору №2-БТІ від 01.02.2023 про надання правової допомоги від 05.04.2023. Додано докази направлення заяви іншим учасникам.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (ч. 6 ст. 142 ЦПК України).

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України застосовується за аналогією закону).

Таким чином, враховуючи характер вирішуваного питання та сукупність наявних в матеріалах справи доказів, суд не вбачає необхідності виклику сторін в судове засідання.

Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Як слідує із матеріалів справи відповідач КП «ВМБТІ» користувався правничою допомогою під час розгляду цієї справи та поніс витрати у зв`язку із цим.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). У розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, про що неодноразово вказувалося Верховним Судом.

Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, суд враховує, що КП «ВМБТІ» скористалося правовою допомогою адвоката Тимощука Є.С. на представництво його інтересів у Вінницькому міському суді Вінницької області по судовій справі №127/29640/22, про що свідчить укладений між ними 01.02.2023 Договір №2-БТІ про надання правової допомоги.

Разом з тим, 01.02.2023 між адвокатом Тимощуком Є.С. та КП «ВМБТІ» укладено Додаток №1 до Договору №2-БТІ про надання правової допомоги, згідно якої сторонами погоджено фіксовану мінімальну вартість послуг (гонорар) адвоката у розмірі 5000,00 грн, що складається з наступного: ознайомлення, правовий аналіз адвокатами документів, які отримано від клієнта в межах судової справи №127/29640/22, а також включаючи підготовку і подачу адвокатом відзиву на позовну заяву 3000,00 грн; представництво у Вінницькому міському суді Вінницької області включаючи участь у судових засіданнях по справі №127/29640/22 - 1000,00 грн за кожне засідання по цій справі.

Як слідує із акту виконаних робіт до Договору №2-БТІ від 01.02.2023 про надання правової допомоги, складеного 05.04.2023 КП «ВМБТІ» та адвокатом Тимощуком Є.С., адвокат надав, а клієнт прийняв отримав роботу у формі: ознайомлення, правовий аналіз адвокатами документів, які отримано від клієнта в межах судової справи №127/29640/22, а також включаючи підготовку і подачу адвокатом відзиву на позовну заяву 3000,00 грн; представництво у Вінницькому міському суді Вінницької області включаючи участь у судових засіданнях по справі №127/29640/22 - 2000,00 грн, за кожне засідання по цій справі з розрахунку фактично прийнятої участі адвокатом у двох засіданнях 16.02.2023 та 04.04.2023.

Розмір договірної оплати за надані послуги складає 5000,00 грн.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 30.06.2021 року у справі №759/10613/20.

Суд враховує, що зазначені витрати пов`язані з розглядом цієї справи, розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, докази про їх неспівмірність відсутні, позивачем клопотання про їх неспівмірність не заявлялося, а тому суд вважає за можливе розподілити їх між сторонами.

Таким чином, враховуючи положення ч. 3, 6 ст. 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь КП «ВМБТІ» 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 141, 142, 257, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» адвоката Тимощука Євгена Сергійовича про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» (місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 64, м. Вінниця, Вінницька область, ) 5000,00 (п`ять тисяч гривень) у відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна