Справа №461/1586/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Романюка В.Ф.,

з участю:

секретаря судового засідання Решетова Д.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся у суд із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 , та Відповідачем - ОСОБА_3 , зареєстрований 17 червня 2020 року, відповідний актовий запис № 167 зроблений Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 17 червня 2020 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу складено відповідний актовий запис № 167 Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

В період з 29 липня 2009 року по 31 жовтня 2016 року, мав місце шлюб між позивачем та відповідачем, який було розірвано постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2016 року.

Від шлюбу, що був розірваний, у них народився син - ОСОБА_4 , 2011 р.н.
Рішення про повторне укладення шлюбу, який було зареєстровано 17 червня 2020 року, було прийнято позивачем з метою спілкування з дитиною та участі у вихованні дитини, оскільки після розірвання шлюбу відповідач постійно приховувала місце перебування дитини та здійснювала перешкоджання у реалізації батьківських прав позивача.
З 27 лютого 2022 року, відповідач та їхня спільна дитина за місцем фактичного проживання та за місцем реєстрації не проживає. Фактичне місце проживання відповідача та їхньої спільної дитини позивачу не відоме. Будь-якого спілкування між позивачем та відповідачем немає. За непідтвердженою інформацією, відповідач та їхня спільна дитина, проживають у м. Санкт-Гален, Швейцарія.
Відповідач не дає можливості у спілкуванні з дитиною, не надала інформації та приховує місце перебування дитини, чим здійснює перешкоджання позивачу, як батькові, в межах своїх здібностей та фінансових можливостей, приймати участь у вихованні дитини.
Питання виховання дитини між позивачем та відповідачем, спільно не вирішене. Договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків, а також договір про те з ким проживає дитина не укладався. Рішенням суду, або висновком органів опіки та піклування, місце проживання дитини не визначено та не підтверджено. Спроби позивача мирним шляхом вирішити питання виховання та утримання дитини унеможливлено у зв`язку із відсутністю інформації про місцезнаходження (проживання) відповідача, відсутність будь-якого діалогу між сторонами, а також у зв`язку із дією особливого правового режиму на території України - воєнний стан.
Питання виховання дитини між позивачем та відповідачем, буде вирішено після повернення дитини за попереднім місцем проживання.
Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняв остаточно і змінювати його не маю намірів, оскільки залишатись у шлюбі позивач намагався виключно з метою можливості спілкування з дитиною. Примирятись пробували неодноразово, однак все безрезультатно, про що свідчить повторне укладення шлюбу та повторне бажання його розірвати.
Майнового спору не маю.
Позивач вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між позивачем та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє будь-яке спілкування. Відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає, тому просить суд позов задоволити.
Ухвалою суду від 10 березня 2023 року матеріали позовної заяви залишено без руху. /а.с.20-21/

15 березня 2023 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 15 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання на 06 квітня 2023 року о 15 год. 00 хв. /а.с.25/

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просив суд позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначила, що шлюб з Позивачем зареєстрований 29.07.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 176, було розірвано за позовом ОСОБА_5 рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2016 у справі № 127/18584/16-ц.

Повторно шлюб було зареєстровано подружжям з тієї причини, що сторони виявили намір повторно створити сім`ю. Крім того, позивач мав намір отримати службове житло, а саме квартиру АДРЕСА_3 , де він досі проживає. Власне від кількості членів сім`ї залежала площа службового житла.
Вінницьким міським судом Вінницької області 12.10.2016 у справі №127/16937/16-ц було прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на користь сина. Проте, до 2023 року відповідачка виконавчого документа до виконання не пред`являла.
27 лютого 2022 року за спільним рішення подружжя, на підставі заяви про згоду на виїзд сина ОСОБА_7 , підписаної позивачем, Т. ОСОБА_8 виїхала з сином у м.Санкт-Гален у Швейцарії до спільної знайомої подружжя. На даний час ОСОБА_9 із сином знаходяться у Швейцарії на законних підставах.
Відповідач вказав у позові саме цей населений пункт як місце проживання дружини та сина, оскільки йому достеменно відомо місце перебування сина, адже увесь час, з лютого до серпня 2022 року подружжя спілкувалося і зберігало сімейні стосунки. Також син увесь цей час спілкувався з батьком, аж до моменту, коли позивач зателефонував синові і повідомив, що батьки більше не будуть разом, оскільки позивач зустрів іншу жінку. Позивач сказав синові, що він ніколи не любив ОСОБА_9 та свого сина. З того моменту, незважаючи на численні спроби відповідачки переконати сина спілкуватися з батьком, дитина навідріз відмовляється від спілкування з батьком у будь-якій формі.
Відповідачка ніколи не перешкоджала позивачеві у реалізації його батьківських прав і обов`язків. Відповідачка також працювала і забезпечувала сім`ю, не перебувала на утриманні позивача.
03.12.2022, єдиний раз за весь час перебування відповідачки із сином закордоном, позивач перерахував на рахунок дружини кошти в рахунок добровільного виконання рішення суду про стягнення аліментів. Отже позивачеві відомий номер банківського рахунку відповідачки і він мав можливість приймати участь фінансовому забезпеченні дитини, чого, зрештою ніхто й не забороняв йому робити. Відомі позивачеві і номери телефону дружини і дитини, адже вони досі користуються тими ж номерами українських операторів, тому позивач не позбавлений можливості спілкуватися з сином.
Зважаючи на те, що на даний час у позивача є стосунки з іншою жінкою, збереження шлюбу є неможливим, тому відповідачка погоджується на розірвання шлюбу, укладеного між нею та позивачем.
З врахуванням наведеного представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечила.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2016 року (справа №127/18584/16-ц) розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 26 липня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 176.
ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_1 та ОСОБА_10 народився син ОСОБА_4 , що стверджується наявною в матеріалах справи копіює свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5 . /а.с.15/ Оскільки у сторін є син, позивачем з метою спілкування з дитиною та з метою прийняття участі у його вихованні, було прийнято рішення про повторне укладення шлюбу з ОСОБА_3 .
Так, 17 червня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який був зареєстрований Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис за №67, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_6 . /а.с.6/.
Як з`ясовано у судовому засіданні, з27 лютого 2022 року, відповідач та їхня спільна дитина за місцем фактичного проживання та за місцем реєстрації не проживає. Будь-якого спілкування між позивачем та відповідачем немає. За інформацією, відповідач та їхня спільна дитина, проживають у м. Санкт-Гален, Швейцарія. Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняв остаточно і змінювати його не має намірів, оскільки залишатись у шлюбі позивач намагався виключно з метою можливості спілкування з дитиною. Примирятись пробували неодноразово, однак все безрезультатно, про що свідчить повторне укладення шлюбу та повторне бажання його розірвати. Майнового спору не маю. Позивач вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між позивачем та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє будь-яке спілкування. Відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає.

Крім цього, у позивача на даний час є стосунки з іншою жінкою, збереження шлюбу є неможливим, а також те, що відповідачка погоджується на розірвання шлюбу, укладеного між нею та позивачем.

Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб.

Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Встановлено, що шлюб існує формально, подружніх стосунків не підтримують, наміру зберегти сім`ю та продовжувати подружні стосунки позивач та відповідач не мають. Подальше збереження шлюбу та спільне життя з відповідачем є неможливим та суттєво суперечить інтересам позивача. Шлюб сторони розривають вдруге.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв`язку з чим доцільно є такий розірвати, а позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 128, 141, 206, 223, 247, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.25, 56, 112, 113, 114 СК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, - задоволити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований 17 червня 2020 року Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис за №67, свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_6 .
Повний текст судового рішення складений 10 квітня 2023 р.
Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ф. Романюк