Справа №705/2519/22
2/705/687/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Єщенко О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Гученко К.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Уманської міської ради, про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Уманської міської ради, про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей.

02 січня 2023 року від відповідача до суду надійшов відзив, в якому відповідач просила закрити провадження по справі. В обґрунтування вимог відзиву посилалась на те, що цивільна судова палата окружного суду в Гданську (Республіка Польща) розглядає цивільну справу за її позовом від 07.07.2020 р. до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення опіки над дітьми. Підстави і предмет позову в даних справах є ідентичні. Позивач, достеменно знаючи про вказані обставини, вже втретє складає той самий позов з тими самими вимогами до Уманського міськрайонного суду. Також відповідач вказує, що в шлюбі з позивачем вони мають трьох спільних дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вина ОСОБА_1 в погіршенні сімейних стосунків на підставі твердих доказів доведена в Окружному Суді в Гданську. Відповідач вказує, що вона категорично не згодна із кожною вимогою позивача, тому що дана справа не може бути розглянута по суті в даному Суді, оскільки позивач навмисно приховав від суду дуже істотні моменти, які впливають на те, що суд не може розглядати дану справу. Також відповідачем у заяві були перераховані дії позивача, якими були порушені її права. На цих підставах відповідач ОСОБА_1 просила суд закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей, оскільки є рішення суду іноземної держави, які набрали юридичної сили і визнані в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, є підставою для закриття провадження. Тобто існують документи, а саме рішення Окружного Суду в Гданську, які мають юридичну силу ще з 2021 року і є визнані в Україні.

Крім того, 05.01.2023 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі № 705/2519/22 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей. В обґрунтування вимог клопотання посилалася на ті ж обставини, що були викладені у її відзиві від 02.01.2023.

05.01.2023 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він просив розірвати шлюб між сторонами. У відповіді позивач вказував, що він є громадянином України і в Республіці Польща розглядається справа про розлучення громадян України та наводить аргументи і докази на спростування тверджень відповідача про визначення місця проживання дітей, вивозу дітей до України з Польщі, його агресивність до відповідача та постійних зрад.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, проте надала до суду заяву про розгляд справи без присутності відповідача. Також у заяві вказувала, що свій відзив від 02.01.2023 підтримує та своє клопотання від 04.01.2023 про закриття провадження по справі підтримує.

Судом встановлено, що в провадженні Цивільної Сімейної Судової Палати Окружного Суду в Гданську (Республіка Польща) перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу. Кінцеве рішення у справі станом на 07 квітня 2023 року не ухвалене. При цьому, сторонами не заперечувалась та обставина, що дійсно Цивільною Сімейною Судовою Палатою Окружного Суду в Гданську (Республіка Польща) було ухвалено Постанови, якими було вирішено питання участі батьків у житті дітей, а саме «…надати позивачці забезпечення шляхом визначення біля неї на час тривання провадження по даній справі місця перебування неповнолітніх дітей сторін ОСОБА_6 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_4 в Кіровограді (Україна), та ОСОБА_7 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_5 в Кіровограді (Україна). Врегулювати в ході забезпечення контакти відповідача з неповнолітніми дітьми, про яких йдеться в пункті 1, встановивши, що такі контакти відбуватимуться щосуботи з 11:00 до 13:00 години…». (т. 2 а.с. 154) .

Також у судовому засіданні було встановлено, що відповідач є громадянкою Республіки Польща та постійно проживає в Республіці Польща. Діти сторін, відносно яких подано позов до суду, також є громадянами Республіки Польща.

Зважаючи на те, що в провадженні Окружного Суду в Гданську (Республіка Польща) вже перебуває справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, з тих же підстав, та цей позов до вирішення його по суті забезпечений шляхом визначення місця проживання дітей з відповідачем у даній справі, суд доходить висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей належить залишити без розгляду.

Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Відповідно до ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У міжнародному праві категорія «підсудність» застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності.

Вирішуючи питання про підсудність справ з іноземним елементом, суди України відповідно до вимог статей 2, 497 ЦПК України повинні керуватися нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» та нормами відповідних міжнародних договорів.

Згідно зі статтею 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

При цьому, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що передбачено частиною другою статті 75 Закону України «Про міжнародне приватне право», а також пунктом 3 частини першої статті 186 ЦПК України (принцип lis alibi pendens).

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» суд залишає позов без розгляду, якщо після відкриття провадження у справі буде з`ясовано, що у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З приводу клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, оскільки існує рішення суду іноземної держави, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з ч. 2 ст. 462 ЦПК України вважається, що принцип взаємності існує, якщо тільки не доведено інше. Таким чином, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в України, якщо тільки не має доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Проте, як зазначає сама відповідач, та вказані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, на даний час в провадженні Цивільної Сімейної Судової Палати Окружного Суду в Гданську (Республіка Польща) перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, однак кінцеве рішення у справі не ухвалене.

Враховуючи, що по суті справа про розірвання шлюбу між сторонами Цивільною Сімейною Судовою Палатою Окружного Суду в Гданську (Республіка Польща) ще не вирішена, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у даній справі з підстав наявності рішення суду іноземної держави.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 200, 353-355 ЦПК України, Законом України «Про міжнародне приватне право», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі відмовити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Уманської міської ради, про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 12.04.2023.

Суддя О.І.Єщенко