Справа № 2-1833/06
Провадження № 4-с/489/5/23
Ухвала

Іменем України

11 квітня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судових засідань Ревицькою Р.В.,

за участі: скаржника ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Юхимець Альбіни Валеріївни,

встановив:

13.03.2023 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Гриненка І.І. звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Юхимець Альбіни Валеріївни, відповідно до якої просив суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця в частині не перерахування заборгованості по аліментам по виконавчому провадженню № 42839886 за заявою боржника - ОСОБА_1 від 19.01.2023; зобов`язати державного виконавця перерахувати заборгованість по аліментам по виконавчому провадженню № 42839886 за заявою боржника ОСОБА_1 від 19.01.2023 за період 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014,2015, 2016, 2017, 2018 рік у місячний термін.

В обґрунтування скарги зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.04.2006 у цивільній справі № 2-1833 з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % від середнього прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06.03.2006 по день досягнення дитиною повноліття. За вказаним судом рішенням видано виконавчий лист від 12.05.2006 за № 2-1833. За домовленістю сторін боржником, починаючи з квітня 2006 року, здійснювалась оплата аліментів із розрахунку 30 % від середнього прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а починаючи з 2017 року 50 % від середнього прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 06.04.2020 боржник отримав поштою постанову ДВС про накладення штрафу в зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті аліментів. Таким чином боржник дізнався, що стягувач подала до ДВС виконавчий лист про стягнення аліментів на примусове виконання. В подальшому неодноразово за заявами стягувача та боржника державним виконавцем здійснювались розрахунки (перерахунки) заборгованості по аліментам за даним виконавчим листом.

19.01.2023 боржник звернувся до ДВС про перерахунок аліментів. Згідно відповіді борг станом на 01.10.2021 становив 68 274,80 грн., а поточна заборгованість станом на червень 2022 року становила 77 037, 28 грн. Згідно даного перерахунку державний виконавець здійснив розрахунок з жовтня 2021 року. За інші періоди (2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018), про які вказував боржник, перерахунок державним виконавцем не здійснено та не враховано надані ним докази.

При цьому по розрахунку боржника боргу по сплаті аліментів не може бути, крім останніх місяців, по причині закриття підприємства в зв`язку з військовою агресією російської федерації.

Боржник з розміром боргу не згоден з наступних причин та підстав:

-державним виконавцем при розрахунку заборгованості не враховано перебування боржника на загальній системі оподаткування (з 2006 по 2008 рік, з 2012 по 2018 рік) та спрощеній системі оподаткування (з 2008 по 2011 рік) як фізична особа-підприємець;

-державним виконавцем при здійсненні розрахунку заборгованості у період з 2006 по 2018 рік бралось за основу розрахунку середня заробітна плата по місту (району міста), без врахування наявних та фактичних даних про доходи боржника в якості фізичної особи підприємця.

Враховуючи викладене, боржник вважає, що розрахунки заборгованості по сплаті аліментів є невірними та відповідно незаконними; державний виконавець здійснив розрахунки заборгованості поверхово, не беручи до уваги надані документи та довідку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.03.2023 скаргу прийнято до розгляду та витребувано з Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) копію матеріали виконавчого провадження № 42839886.

03.04.2023 витребувані матеріали надійшли на адресу суду.

В судовому засіданні скаржник та його представник ОСОБА_2 усно підтримали скаргу частково, просили її задовольнити в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця в частині не перерахування заборгованості по аліментам по виконавчому провадженню № 42839886 за заявою боржника - ОСОБА_1 від 19.01.2023, оскільки на таку заяву перерахунок державним виконавцем спочатку (03.02.2023) було здійснено лише за період з жовтня 2021 року по червень 2022 року, а не з 2006 по 2018 роки як просив в заяві від 19.01.2023 боржник. Однак, в судовому засіданні представником скаржника ОСОБА_2 повідомлено, що лише 10.04.2023 боржником ОСОБА_1 було отримано розрахунок державного виконавця від 27.03.2023 за вихідним № 7709, який здійснено за період з березня 2006 року по червень 2022 року, тобто він включає період 2006-2018 років, перерахунок за які просив здійснити боржник державного виконавця, та він погоджується з розміром розрахунку від 27.03.2023 за вихідним № 7709 за період 2006-2018 років (не в повній мірі згоден за період з 2019 по 2022 рік), тому другий пункт скарги не підтримує та остаточно не просить суд зобов`язати державного виконавця перерахувати заборгованість по аліментам по виконавчому провадженню № 42839886 за заявою боржника ОСОБА_1 від 19.01.2023 за період 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014,2015, 2016, 2017, 2018 рік у місячний термін.

Представник Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просить розглядати справу на підставі наявних в ній доказів.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила. Від неї повернувся не вручений конверт від суду з відміткою «адресат відсутній», що відповідно до ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням стягувача.

Вислухавши пояснення скаржника та його представника, дослідивши матеріали скарги, цивільної справи та виконавчого провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Положеннями ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.04.2006 по справі № 2-1833/2006 задоволено позов ОСОБА_5 , стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Воскресенськ Жовтневого району Миколаївської області на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % від середнього прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто не менше 112,80 грн., починаючи з 06.03.2006 року та до його повноліття.

Рішення суду набрало законної сили та на його виконання було видано виконавчий лист № 2-1833/06.

02.06.2006 державним виконавцем Державної виконавчої служби у Жовтневому районі відкрито виконавче провадженняз примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-1833 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам загальна сума боргу за виконавчим листом № 2-1833 від 26.04.2006 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 за період з січня 2006 року по 10.03.2009 складає 7 028,50 грн. (а.с. 155-156).

Відповідно до постанови заступника начальника відділу Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу у ВП № 42839886 від 06.04.2020 встановлено, що рішення суду боржником ОСОБА_1 самостійно не виконується, наявна заборгованість, яка утворилась з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме 62 240,45 грн. (а.с 138).

У відповідності до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1833 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, починаючи з 06.03.2006 по липень 2021 року сукупний розмір заборгованості по аліментам становить 142 587,82 грн. (а.с. 114-115).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1823, починаючи з 06.03.2006 по вересень 2021 року сукупний розмір заборгованості по аліментам становить 135 820,40 грн. (а.с. 112-113).

10.11.2021 боржник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) із клопотанням про перерахунок заборгованості по аліментам по ВП № 42839886. При цьому до вказаного клопотання боржником було долучено відомості про отримувані ним доходи (звіти ФОП, довідки про доходи, довідку форми ОК-5).

Згідно вказаного клопотання державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості по аліментам по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1833, згідно якого заборгованість боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з березня 2006 року по вересень 2021 року склала 68 274,80 грн. (а.с. 90-95).

В подальшому державним виконавцем було здійснено заходи, спрямовані на отримання відомостей про доходи боржника, та з урахуванням отриманих відомостей від ТОВ «СП Укрсоя» здійснено розрахунок заборгованості по несплаті аліментів по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1833 від 26.04.2006, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_7 за період з 06.03.2006 по червень 2022 року, а саме на момент повноліття дитини 24.06.2022 складає 53 378,07 грн. (а.с. 72-76).

19.01.2023 (зареєстровано в ДВС 20.01.20203 за вх. № 127/20/6-33) боржник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) із клопотанням про перерахунок заборгованості по аліментам по ВП № 42839886. До клопотання боржником було долучено довідку ТОВ «СП Укрсоя», наказ № 1-31/03 від 31.03.2022, звіт про здійснення нарахувань та виплат підприємством за період з 01.10.2021 по 31.12.2022, довідка про доходи боржника з червня 2021 по лютий 2022, довідка ГУ ДПС у Миколаївській області від 15.09.2021, звіт СМП ФОП платника єдиного податку за 3 і 4 квартал 2008 року, довідка про доходи за червень, липень, серпень, вересень 2021, індивідуальні відомості про застраховану особо (довідка форми ОК-5) за 2002, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2021 роки.

Розглянувши вказане клопотання, 03.02.2023 за вих. № 3070 державним виконавцем Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) було виконано розрахунок заборгованості по несплаті аліментів по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1833, згідно якого значиться, що розрахунок заборгованості станом на 01.10.2021 складає 68 274,80 грн., а також здійснено помісячний перерахунок за період з жовтня 2021 року по червень 2022, а загалом визначено, що загальна заборгованість по аліментам на момент повноліття дитини 24.06.2022 становить 77 037, 28 грн. (а.с. 53), Копію вказаного розрахунку було направлено боржнику 03.02.2023 (а.с.52).

Саме з вказаним розрахунком не погоджується боржник ОСОБА_1 , вважає, що до його складання державний виконавець ОСОБА_8 підійшла формально, без врахування всіх наданих ним документів на підтвердження його доходів, які необхідно врахувати при визначенні належного до сплати розміру аліментів. Крім того зазначає, що розрахунок державним виконавцем було здійснено лише частково за період з жовтня 2021 року по червень 2022 року. Заборгованість станом 01.10.2021 державним виконавцем не перераховувалась, а лише перенесена із попередніх розрахунків, що вбачається зі змісту оскаржуваного розрахунку.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Вирішуючи вимоги скарги щодо неправомірності бездіяльності державного Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Юхимець Альбіни Валеріївни, суд приходить до наступних висновків.

Із скарги та доданих до неї документів вбачається, що боржник не погоджується з розрахунком заборгованості за аліментами та бездіяльністю державного виконавця, через що звернувся із скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України, адже вважає, що порушено його права.

Згідно з ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію,до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Згідно положень ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

З матеріалів справи вбачається, що 19.01.2023 (зареєстровано в ДВС 20.01.20203 за вх. № 127/20/6-33) боржник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) із клопотанням про перерахунок заборгованості по аліментам по ВП № 42839886. Боржник просив здійснити перерахунок заборгованості по аліментам з урахуванням наданих ним відомостей про отримувані ним доходи: довідки ТОВ «СП Укрсоя», наказу № 1-31/03 від 31.03.2022, звіту про здійснення нарахувань та виплат підприємством за період з 01.10.2021 по 31.12.2022, довідки про доходи боржника з червня 2021 по лютий 2022, довідка ГУ ДПС у Миколаївській області від 15.09.2021, звіту СМП ФОП платника єдиного податку за 3 і 4 квартал 2008 року, довідки про доходи за червень, липень, серпень, вересень 2021 року, індивідуальних відомостей про застраховану особу (довідку форми ОК-5) за 2002, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2021 роки.

Розглянувши вказане клопотання, державним виконавцем Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Юхимець А.В. було виконано розрахунок заборгованості по несплаті аліментів по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1833, згідно якого значиться, що розрахунок заборгованості станом на 01.10.2021 складає 68 274,80 грн., а також здійснено помісячний перерахунок за період з жовтня 2021 року по червень 2022 року, а загалом визначено, що заборгованість по аліментам на момент повноліття дитини 24.06.2022 становить 77 037, 28 грн. (а.с. 53). Тобто державним виконавцем не було здійснено помісячний розрахунок належних до стягнення аліментів за увесь період стягнення аліментів, про який просив боржник в заяві від 19.01.2023 (2006-2018 роки), а лише за період з жовтня 2021 року по червень 2022 року.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2020 у справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) зазначено, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Суд вважає що скаржником надано достатньо підтверджень того, що на момент його звернення до державного виконавця 19.01.2023 існували об`єктивні підстави для перерахунку заборгованості по аліментам за весь період їх стягнення з урахуванням отримуваних ним фактично доходів, та неврахування вказаних відомостей могло призвести до недостовірного розрахунку заборгованості по аліментам, однак державним виконавцем на заяву від 19.01.2023 зроблено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів лише частково за період з жовтня 2021 року по червень 2022 року, а не за 2002 рік (хоча судом встановлено, що рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів ухвалено 26.04.2006 (а.с.14), а виконавче провадження відкрито 02.06.2006 (а.с.159)), 2008-2021 роки як просив боржник в заяві.

Враховуючи викладене, на основі досліджених доказів, з урахуванням фактичних обставин справи, суд прийшов до висновку про неправомірну бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Юхимець Альбіни Валеріївни в частині не перерахування в повному обсязі заборгованості по аліментам по виконавчому провадженню № 42839886 за заявою боржника - ОСОБА_1 від 19.01.2023.

В той же час судом встановлено, що вже після звернення ОСОБА_1 до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, державним виконавцем Юхимець А.В. було виконано розрахунок заборгованості по несплаті аліментів за виконавчим листом № 2-1833 - з урахуванням наданих боржником письмових доказів про отримувані ним доходи. Відповідно до вказаного розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за період з 06.03.2006 по момент повноліття дитини 24.06.2022 становить 44 765,58 грн. (а.с. 36-40). Враховуючи викладене, підстави для зобов`язання державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Юхимець А.В. перерахувати заборгованість по аліментам по виконавчому провадженню № 42839886 за заявою боржника ОСОБА_1 від 19.01.2023 за період 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 рік відсутні, оскільки на час розгляду судом скарги такі дії виконано державним виконавцем добровільно.

При цьому, суд не бере до уваги усне клопотання скаржника та його представника, заявлені в судовому засіданні 11.04.2023, про не підтримання другого пункту скарги та те, що остаточно вони не просять суд зобов`язати державного виконавця перерахувати заборгованість по аліментам по виконавчому провадженню № 42839886 за заявою боржника ОСОБА_1 від 19.01.2023 за період 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014,2015, 2016, 2017, 2018 рік у місячний термін, оскільки за аналогією ст. 43, 49, 206 ЦПК України таке клопотання або нова редакція скарги повинні бути подані суду письмово та додатково направлені іншим учасникам справи.

За таких обставин скарга ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню з підстав, зазначених в її мотивувальній частині ухвали суду.

Керуючись ст. ст.258-260, 447, 448, 451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Юхимець Альбіни Валеріївни - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Юхимець Альбіни Валеріївни в частині не перерахування заборгованості по аліментам по виконавчому провадженню № 42839886 за заявою боржника - ОСОБА_1 від 19.01.2023.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11.04.2023.

Суддя Г.А. Микульшина