Справа № 148/1687/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретарів Григоренко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, за участі: представника відповідача Кравець В.А., -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

До початку судового засідання від представника позивача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки станом на 17.03.2023 заборгованість відповідача перед позивачем повністю сплачена, тому просила закрити провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечила щодо закриття провадження у справі.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши клопотання представника позивача та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

За змістом ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20, зазначено, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення, за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що з матеріалів справи вбачається, що на час пред`явлення позову до суду і на час відкриття провадження у справі предмет спору існував та був задоволений відповідачем після відкриття провадження у справі та керуючись принципом диспозитивності, суд вважає можливим закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Щодо вимоги про повернення судового збору, слід зазначити наступне.

Частиною 3 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС 21.04.2021 у справі №199/9188/16-ц.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що оскільки при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн., тому відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 142, 200, 255, 256, 260, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», місцезнаходження якого за адресою: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, рах. № НОМЕР_2 , , МФО 305299, судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали надіслати сторонам для відома.

Повний текст ухвали складено 11.04.2023.

Суддя: