Справа № 712/9602/22
Провадження № 2-о/712/28/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

13 квітня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді Романенко В.А.

присяжних Кардиян А.В., Кулик В.О.,

за участю секретаря Скринник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про визнання недієздатною фізичної особи, встановлення опікунства і призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною фізичної особи, встановлення опікунства і призначення опікуна, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син - ОСОБА_2 .

З дитинства син проживає разом з нею і страждає на тяжке хронічне психічне захворювання та дитячий церебральний параліч, симптоматичну епілепсію, затримку психо-мовленевого розвитку (медичний висновок № 13 від 11.08.2018 року).

У зв`язку з цим ОСОБА_2 регулярно проходить лікування у КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» ЧОР у м. Черкаси, однак стан психічного здоров`я з часом тільки погіршувався, і 20.03.2020 року його було визнано інвалідом (першої) А групи без терміново (інвалід з дитинства), який потребує постійного стороннього догляду.

Наразі ОСОБА_2 , продовжує хворіти тяжким хронічним захворюванням, має без термінову групу інвалідності по психічному захворюванню, потребує постійного стороннього нагляду від народження, має встановлений діагноз - глибока розумова відсталість з відсутністю мови, не сформованістю навичок самообслуговування, повною залежністю від інших. Дана інформація підтверджується консультативним висновком спеціаліста КНП «ЧОПНД ЧОР» від 03.11.2022 року.

Внаслідок хронічного психічного розладу її син не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і у зв`язку з цим може бути визнана недієздатною. У наслідок психічної хвороби він не може висловлювати свої думки, не може одягнутись, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, не може дати оцінку діям чи діям оточуючих, самостійно вийти з дому, пересувається на інвалідному візку.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 жовтня 2020 року у справі № 712/5879/20 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано недієздатним, а її, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було призначено його опікуном

Просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатним, встановити над ним опіку і за поданням органу опіки та піклування призначити її - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його опікуном.

Представник заявниці та заявниця в судовому засіданні підтримали заяву в повному обсязі та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні підтримав заяву.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та цивільного процесуального законодавства.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).

Судом установлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Черкаси, є інвалідом першої групи (інвалідність дитинства), що підтверджується довідкою обласної МСЕК №2 від 17 квітня 2020 року Серія 12 ААБ № 769238.

Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 77 від 10 лютого 2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на хронічне стійке психічне захворювання, глибоку розумову відсталість, що виникла внаслідок раннього органічного ураження головного мозку, з грубими мовленевими порушенням до рівня алалії, проявами грубої вогнищевої неврологічної симптоматики у вигляд дитячого церебрального паралічу з подвійною геміплегією та симптоматичною епілепсією що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Прояви у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказаної глибокої розумової відсталості з алалією внаслідок раннього органічного ураження головного мозку, з подвійною геміпленією та симптоматичною епілепсією, позбавляють його можливості особисто зявитися у судове засідання, особисто давати пояснення в судовому засіданні з розгляду справи щодо визнання його недієздатним.

Частиною 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Згідно ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Виходячи зі змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України.

Згідно ст. 39 ч. 1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ст. 40 ч. 1 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

За змістом статті 55 ЦК України опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над особами, визнаними недієздатними.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає їй опікуна за поданням органу опіки та піклування.

За змістом частин 2, 3, 4 статті 63 Цивільного кодексу України, опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою.

Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна.

В силу ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлення над ним опіки та призначення опікуна.

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 293-300 ЦПК України, ст. 30, 39, 60, 61, 63, 64 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про визнання недієздатною фізичної особи, встановлення опікунства і призначення опікуна, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , недієздатним з дня набрання законної сили рішення суду по справі.

Встановити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , опіку та призначити опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Витрати по сплаті психіатричної експертизи на користь ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (код отримувача: 04803492; розрахунковий рахунок: UA1007077, МФО 820172 ДКСУ у Подільському районі м. Києва, призначення платежу: «Експерт Кульбіцький Олександр Валентинович за проведення експертизи ОСОБА_2 » в сумі 3530,80 грн. компенсувати за рахунок держави.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначити у два роки з наступного дня після дня набрання рішенням суду законної сили.

Роз`яснити заявникам положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

У разі неподання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після спливу 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий: Романенко В.А.

Присяжні: Кардиян А.В.

Кулик В.О.