Справа № 357/7945/23
Провадження № 2/357/2351/23
У Х В А Л А

04.07.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бебешко М. М. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділ частки із спільної власності на будинок та припинення права спільної часткової власності,-

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2023 року адвокат Проценко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, яку було зареєстровано судом та відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Бебешко М.М.

Позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття провадження, оскільки позивачем не дотримано вимог пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України та ч.5 ст.177 ЦПК України.

Частиною 4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява, крім інших обов`язкових реквізитів, має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Як зазначено в п.2 ч.1 ст.176 цього Кодексу - ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з пунктами 2, 9,10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Позовна заява не відповідає ст. 175 ЦПК України, всупереч яким не зазначені обставини на обґрунтування позову та докази на їх підтвердження.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом необхідно розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс2.

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Частиною 3 ст. 364 ЦК України визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Отже наслідки поділу та виділу спільного майна, а саме припинення права спільної власності, є однаковими. Таким чином, з зазначеного випливає те, що виділ майна є позовною вимогою майнового характеру.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Разом з тим, позивач сплатила судових збір за дві вимоги немайнового характеру в розмірі 2147,20 грн., однак не зазначила ціни позову та не надала до суду доказів вартості 3/10 частини будинку АДРЕСА_1 та земельної з кадастровим номером :04:015:0203, площею 0,0401 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 станом на момент звернення до суду з позовом.

У відповідності до ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» - звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 цього Закону оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Належних доказів на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна на момент пред`явлення позову позивачем до позовної заяви не додано.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч. 3 ст. 364 ЦК України).

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню(ч. 4 ст. 364 ЦК України).

Діяльність нотаріату в Україні врегульована Законом України «Про нотаріат».

Таким чином, позивачем не надано доказів відмови нотаріуса у виділі часток, не надано доказів про те, чи було запропоновано відповідачам укласти відповідний договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна та посвідчити його нотаріально, оскільки відповідно до викладених обставин у позовній заяві вбачається, що незважаючи на спільну часткову власність, кожний з співвласників володіє відокремленим домоволодінням із визначенням меж земельних ділянок на яких знаходяться об`єкти нерухомого майна.

Розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст.175 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 185 ЦПК.

Таким чином позивачем не надано доказів на підтвердження належності відповідачам часток у праві спільної часткової на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та не надано доказів наявності спору між співвласниками та неможливості його врегулювання в добровільному порядку.

Отже, позивачу необхідно надати докази вартості 3/10 частини будинку АДРЕСА_1 та земельної з кадастровим номером :04:015:0203, площею 0,0401 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 станом на момент звернення до суду з позовом, на підставі чого визначити ціну позову та сплати судовий збір відповідно до Закону.

Крім того надати суду докази належності іншої частки у праві власності на будинок відповідачам (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) та докази наявності спору між сторонами та неможливості врегулювання в добровільному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що остання містить вимогу майнового характеру.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору з 01.01.2023 за подання до суду позовної заяви майнового характеру поданої фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, суд позбавлений можливості встановити дійсну вартість спірного майна, з метою визнання ціни позову та визначення суми судового збору, оскільки позивачем не подано до суду належних доказів вартості спірного рухомого майна на день звернення до суду з даним позовом.

Таким чином, позивач звертаючись до суду з даною позовною заявою повинен був надати належні докази вартості спірного нерухомого майна (висновок експерта), відповідно чого визначити ціну позову та додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 ст.185 ЦПК України).

Судовий збір за подання позовної заяви необхідно сплатити за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./Білоцерків.міс./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0010776, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків, а саме: надати докази вартості 3/10 частини будинку АДРЕСА_1 та земельної з кадастровим номером :04:015:0203, площею 0,0401 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 станом на момент звернення до суду з позовом, на підставі чого визначити ціну позову та додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до Закону України «Про судовий збір». Крім того надати суду докази належності іншої частки у праві власності на будинок відповідачам (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) та надати докази наявності спору між сторонами та неможливості врегулювання в добровільному порядку.

Частиною 3 ст.185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.175, 176, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділ частки із спільної власності на будинок та припинення права спільної часткової власності - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М. М. Бебешко