провадження №: 2/752/789/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020, позивач Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» в особі представника Шарія В.В. звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 16932,84 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, між позивачем та відповідачем, який є власником квартири АДРЕСА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 26.03.2014 № 05/01-675 та договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 26.03.2014 № 05/01-675-К, відповідно до якого підприємство забезпечує обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 та утримання прибудинкової території, а власник квартири оплачує витрати по утриманню будинку і комунальних послуг. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про участь у витратах, у відповідача виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.02.2015 по 30.06.2017 в сумі 12927,10 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.02.2015 по 30.06.2017 в сумі 12927,10 грн., інфляційну складову боргу за період з 01.08.2017 по 01.09.2020 у розмірі 2807,95 грн., 3% річних у розмірі 1197,79 грн., а всього 16932,84 грн. та судовий збір.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2020, справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву.

Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до п. 1, 6 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 24.09.2004 № 1785 «Про будинки та виробничі споруди у АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 » будинок у АДРЕСА_6 було закірплено за комунальним підприємсвтвом з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» на праві господарського відання та дозвлено КП «Спецжитлофонд» виступати замовником та інвестором будівництва будинків на земельній ділянці у АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 .

На виконання вимог вказаного розпорядження КП «Спецжитлофонд» було знесено вказані будинки та виробничі споруди, забезпечено будівництво нових будинків та введення в експлуатацію в установленому порядку.

КП «Спецжитлофонд» в подальшому виконує функції з утрмиання будинку і прибудинкової території, надає житлово-комнуальні послуги та проводить розрахунки з квартиронаймачами (власниками) житлових приміщень будинку за надані комунальні послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується додатковою угодою від 20.01.2014 про внесення змін до договору № КНТР-000418/кв про участь у фонлі фінансування будівництва від 05.10.2011.

Між КП «Спецжитлофонд» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 26.03.2014 № 05/01-675 та договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 26.03.2014 № 05/01-675-К.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Отже, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надавав послугу з утримання будинку та прибудинкової території та житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користувався, жодних претензій, підтверджених доказами, щодо відсутності наданих послуг заявлено не було.

Крім того, жодних повідомлень про не проживання у квартирі та неотримання комунальних послуг від відповідача на адресу позивача не надходило, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу положень ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як встановлено судом, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за вищевказаним договором, у відповідача виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг заборгованість за житлово-комунальні послуги за житлово-комунальні послуги за період з 01.02.2015 по 30.06.2017 в сумі 12927,10 грн., інфляційну складову боргу за період з 01.08.2017 по 01.09.2020 у розмірі 2807,95 грн., 3% річних у розмірі 1197,79 грн., а всього 16932,84 грн., що підтверджується довідкою розрахунком.

Жодних доказів, які б спростовували розмір нарахованої суми заборгованості, стороною відповідача суду надано не було, а також не подано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань та сплати коштів позивачу за житлово-комунальні послуги.

Окремо варто відзначити, що до суду стороною відповідача не було подано відзив на позов, а також не було заявлено будь-яких клопотань.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що на момент розгляду справи з боку відповідача не надано суду доказів про виконання своїх обов`язків щодо належної оплати спожитих послуг за спірний період, суд вважає, що позов є доведеним, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, в зв`язку з чим вимоги Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 , місце проживання: м. Київ, місце проживання: АДРЕСА_8 ) на користь Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (ідентифікаційний номер: 31454734, місцезнаходження: м. Київ, вул. Оболонська, 34) заборгованість за житлово-комунальін послуги у сумі 12927 (дванадцять тисяч дев?ятсот двадцять сім) грн. 10 коп., інфляційну складову боргу у сумі 2807 (дві тисячі вісімсот сім) грн. 95 коп., 3% річних у сумі 1197 (одна тисяча сто дев?яносто сім) грн. 79 коп., а всього 16932 (шістнадцять тисяч дев?ятсот тридцять дві) грн. 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 , місце проживання: м. Київ, місце проживання: АДРЕСА_8 ) на користь Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (ідентифікаційний номер: 31454734, місцезнаходження: м. Київ, вул. Оболонська, 34) судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Ю.Ю. Мазур