Єдиний унікальний номер судової справи 462/1022/23
Номер провадження 2-о/462/67/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Галайко Н. М.,

за участю секретаря судового засідання Любінець В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Залізничний відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про встановлення юридичного факту,

встановив:

Позовні вимоги.

Заявник ОСОБА_1 , 15.02.2023 року (вх. № 3011) звернулася у Залізничний районний суд м. Львова із письмовою заявою про встановлення факту у порядку ст. 315 ЦПК України, у якій просить суд встановити факт, що ОСОБА_2 , який зазначений у довідці Управління внутрішніх справ виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів № 4/5-8480-Р від 11.12.1991 року та ОСОБА_3 , який зазначений у графі «батько» у Свідоцтві про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 26.12.1958 року (повторне) - є батьком ОСОБА_1 .

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначає, що вона змінила прізвище після укладення шлюбу з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». Згідно її Свідоцтва про народження батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_8 . У Довідці, виданій Управлінням внутрішніх справ Львівської обласної ради народних депутатів № 4/5-8480-Р від 11.12.1991 року вказано, що вона разом з батьками та членами сім`ї були виселені 12.03.1949 року в Амурську область на спецпоселення з конфіскацією майна. Однак, на підставі ст. 3 Закону УРСР від 17.04.1991 року «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» члени її сім`ї реабілітовані з поверненням конфіскованого майна. Проте, при зверненні у відділ соціального захисту Залізничного району м. Львова Управління соціального забезпечення ЛМР по питанню оформлення пільг як члену сім`ї реабілітованого з`ясувалася невідповідність даних свідоцтва про народження заявника, де батьком вказаний ОСОБА_3 та довідки УВС про реабілітацію, де батько записаний ОСОБА_2 . Так, просить суд встановити вказаний факт, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є однією і тією ж людиною, та батьком заявника.

Рух справи в суді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2023 року визначено головуючого суддю - Галайко Н. М. (а.с. 11).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.02.2023 року заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками (а.с. 12-14).

23.03.2023 року (вх. № 5702, 5746) від заявника надійшла заява про усунення недоліків заяви, зокрема надано копію квитанції про сплату судового збору (а.с. 16).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.03.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку окремого провадження. Призначено судове засідання у справі (а.с. 17).

Позиція сторін по справі.

Заявник будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Однак, 11.04.2023 року (вх. № Еп-1709/23) подала письмову заяву, у які вимоги своєї заяви підтримала, просить суд розглядати справу за її відсутності.

Представник заінтересованої особи будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Однак, 10.04.2023 року (вх. № 7081) скерував до суду Письмові пояснення по справі, у якій в тому числі зазначив, що у зв`язку із завантаженістю по роботі та неможливістю забезпечення явки представника у судове засідання, просить проводити таке без участі представника заінтересованої особи.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Копією Свідоцтва про народження № НОМЕР_2 (повторне), актовий запис № 25 стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батьками якої зазначено: ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с. 7).

Копією Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 (повторне), виданому 25.06.1998 року стверджується, що 26.04.1967 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 одружилися про що зроблено відповідний актовий запис № 1014 (а.с. 5).

Копією Паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 стверджується, що такий виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 3-4).

Копією Довідки МВС УРСР Управління внутрішніх справ виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів № 4/5-8480-Р від 11.12.1991 року, у тому числі стверджується, що ОСОБА_2 (та інші особи), виселені 12.03.1949 року із села Дмитре Щирецького (Пустомитівського) р-ну Львівської обл. і по постанові особливої наради при МДБ СРСР визначені на спецпоселення з конфіскацією майна в Амурську обл., звільнені 23.07.1956 року на підставі ст. 3 Закону УРСР від 17.04.1991 року «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» реабілітовані з поверненням конфіскованого майна або його вартості (а.с. 6).

Копією Посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 03.09.1994 року стверджується, що ОСОБА_11 , 1944 року народження встановлено пенсію за віком (безтерміново) із відміткою «Дитина війни» (а.с. 8).

Мотиви прийняття рішення судом.

Згідно ст. 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) від 10.04.2019 року зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Висновки суду.

Суд звертає увагу на те, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, у рішенні «Bellet v. France» («Белле проти Франції») від 04.12.1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду висловленою у постанові у справі № 733/324/21 від 15.09.2021 року.

Дослідивши обставини справи та враховуючи наведені норми, керуючись принципом верховенства права, суд дійшов висновку, що заявником на підтвердження заявленої вимоги надані докази, які є належними і допустимими, оскільки, ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підтверджують факт наявності помилки у Довідці МВС УРСР Управління внутрішніх справ виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів № 4/5-8480-Р від 11.12.1991 року при написанні по батькові батька заявника, як ОСОБА_2 , що не збігається із записом по батькові цієї особи у Свідоцтві про народження заявника № НОМЕР_2 , де батьком заявника вказано - ОСОБА_3 , яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику у реалізації її прав.

У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

З цих підстав, керуючись ст. 2, 4, 5, 13, 247, 259, 263-265, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Залізничний відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про встановлення юридичного факту - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , який зазначений у Довідці Управління внутрішніх справ виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів № 4/5-8480-Р від 11.12.1991 року та ОСОБА_3 , який зазначений у графі «батько» в Свідоцтві про народження ОСОБА_4 № НОМЕР_2 від 26.12.1958 року (повторне) - є батьком ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 );

Заінтересована особа: Залізничний відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (, місцезнаходження: 79022, м. Львів, вул. Виговського, 34).

Текст судового рішення складено 11.04.2023 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко