ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5115/23 Справа № 205/1614/22 Суддя у 1-й інстанції - Янжула С.А. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року в цивільній справі номер 205/1614/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2022 року до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23 червня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено Угоду №С17.173.77595 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.

Відповідно до п. 2 Договору №С17.173.77595 від 23 червня 2017 року банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску.

Як йдеться в п. 3 Договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн (п.п. 3.1. Договору); ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди, становить 5000,00 грн (п.п. 3.2. Договору); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних (п.п. 3.3. Договору).

Банк на виконання умов Договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 5000,00 грн. строком до 23 червня 2021 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку за адресою: www.ideabank.ua) згідно з умовами цього Договору. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 та надавши кредитні кошти в розмірі 5000,00 в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 3.1. Договору.

Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує.

03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №12/90.

За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», починаючи з 03 грудня 2020 року відповідно до договору факторингу №12/90, перейшло право за Договором №С17.173.77595 від 23 червня 2017 року, який укладений між AT «Ідея Банком» та ОСОБА_1 .

Позивач просив стягнути з відповідачки вищезазначену суму заборгованості за договором та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором №С17.173.77595 від 23 червня 2017 року в розмірі 15063 (п`ятнадцяти тисяч шістдесяти трьох) гривень 31 копійки, яка складається із: заборгованості за основним боргом - 5000,00 гривень, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 8290,63 гривень, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 гривень, заборгованості за 3% річних за користування кредитом - 430,31 гривень, заборгованості за інфляційними втратами - 1342,37 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» судовий збір у сумі 2481,00 гривні та витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 гривень.

Із вказаним рішенням не погодилась ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, просила скасувати заочне рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» відмовити.

Доводами апеляційної скарги наведено, що висновки суду не відповідають обставинам справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до поверхневого та неправильного вирішення справи.

Відсутність доказів вручення міжнародної платіжної карти Master Card World ОСОБА_1, спростовує висновок суду про те, що банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 5000,00 грн строком до 23 червня 2021 року.

Виписка з 01.06.2016 року по 03.12.2020 року ОСОБА_1 , є підробкою і не може бути доказом в даній цивільній справі.

Довідка-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №С17.173.77595 від 23.06.2017 року станом на 03.12.2020 рік, де вказана заборгованість за основним боргом - 5000,00 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками -8290,63 грн, та загальна заборгованість 13290,63 грн, не підтверджена доказами, відсутній розрахунок, суд не перевірив та не навів свій розрахунок і тому загальна заборгованість вказана в довідці-розрахунку ґрунтується на припущеннях.

Надана копія опису Ф.107 не може бути належним доказом досудового врегулювання спору, так як в нього відсутнє найменування поштамту, вузла зв`язку, відділення зв`язку; не зазначено номер цінного листа; відсутній підпис та дані відповідального працівника.

Відсутні законні підстави для стягнення на користь позивача витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Зазначає, що вона дійсно зареєстрована в м. Першотравенськ, проте там не мешкає, а з 2002 року постійно проживає в м. Дніпро.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, 23 червня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою укладено угоду №С17.173.77595 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.

Відповідно до п. 2 договору №С17.173.77595 від 23 червня 2017 року банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску.

Як йдеться в п. 3 Договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн (п.п. 3.1. Договору); ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 5000,00 грн (п.п. 3.2. Договору); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних (п.п. 3.3. Договору).

Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 5000,00 грн строком до 23 червня 2021 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до тарифів банку, які розміщені на сайті банку за адресою: www.ideabank.ua) згідно з умовами цього договору (а.с. 5-5зв.)

Відповідно до виписки з рахунку ОСОБА_1 з 01.06.2016 року по 03.12.2020 року вбачається здійснення операцій за рахунком відповідачки з 26.06.2017 року по 29.12.2017 року. За рахунком відповідачки здійснювалось видача кредитних коштів, погашалось тіло кредиту, визначалось прострочення (а.с. 6-9).

Як вбачається з довідки-розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 становить 15063,31 грн, що складається з: заборгованості за основним боргом - 5000,00 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 8290,63 грн, заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн, заборгованість за 3% річних за користування кредитом - 430,31 грн, заборгованість за інфляційними витратами - 1342,37 грн (а.с. 10).

ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою підписано заяву про щомісячний дохід клієнта банку (а.с. 18).

03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №12/90. До ТОВ «ФК «Профіт Капітал», починаючи з 03 грудня 2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право вимоги за договором №С17.173.77595 від 23 червня 2017 року, який укладений між AT «Ідея Банком» та ОСОБА_1 (а.с. 19-21).

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» здійснено нарахування за період з 03.12.2020 року по 10.01.2022 року: 3% річних на суму 430,31 грн та інфляційних на суму 1342,37 грн у зв`язку з неповерненням кредитної заборгованості за кредитним договором (а.с. 11).

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 06 грудня 2021 року направило відповідачці ОСОБА_1 досудову вимогу від 30.11.2021 року про стягнення заборгованості за кредитним договором №С17.173.77595 від 23 червня 2017 року (а.с. 12-14).

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №12/90 від 03.12.2020 року під №2178 зазначений договір №С17.173.77595 від 23 червня 2017 року укладений з відповідачкою, розмір заборгованості якої становить 13290,63 грн (а.с. 60-61).

21 травня 2019 року між позивачем ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» укладено договір про надання правової допомоги. Договором передбачено додаткову фіксовану винагороду об`єднання (за підготовку та подання однієї позовної заяви згідно реєстру боржників) в розмірі 2000,00 грн (а.с. 54-55зв.).

01.06.2022 року адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» та позивачем складено акт №1 прийому-передачі наданої правової допомоги, відповідно до якого об`єднанням підготовлено та подано до суду 443 позовних заяви відповідно до реєстру боржників, зокрема позовну заяву до ОСОБА_1 (а.с. 56-56зв.).

Відповідно до наказу розпорядження адвоката Мартиненка В.В. з 16.08.2021 року прийнято на роботу до адвокатського об`єднання «Правовий діалог» (а.с. 58).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

З вказаними висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, виходячи з наступного.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

З матеріалів справи вбачається, що 23 червня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою укладено угоду №С17.173.77595 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.

Відповідно до п. 2 договору №С17.173.77595 від 23 червня 2017 року банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску.

Як йдеться в п. 3 договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн (п.п. 3.1. Договору); ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 5000,00 грн (п.п. 3.2. Договору); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних (п.п. 3.3. Договору).

Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 5000,00 грн строком до 23 червня 2021 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до тарифів банку, які розміщені на сайті банку за адресою: www.ideabank.ua) згідно з умовами цього договору. Цей кредит АТ «Ідея Банк» передав Фактору ТОВ «ФК «Профіт Капітал» (а.с. 61).

У виписці по рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , зазначено, що її сформовано за період з 01 червня 2016 по 03 грудня 2020 року, посилання заявника на те, що угоду підписано нею лише 23 червня 2017 року, а рахунок надано починаючи з 01 червня 2016 року не заслуговують на увагу, оскільки операції по даному рахунку вказані за період з 26 червня 2017 року по 29 грудня 2017 року.

З даної виписки вбачається, що клієнт користувався вказаною карткою, що унеможливлює твердження заявника в заяві про те, що вона не отримувала картку.

Тобто судом першої інстанції було правильно встановлено що між відповідачкою та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір №С17.173.77595 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, а тому доводи відповідачки в апеляційній скарзі на неотримання нею кредитної картки за договором спростовується наявними в справі доказами.

З довідки-розрахунку вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за договором №С17.173.77595 становить станом на 03.12.2020 року 15063,31 грн, що складається з: заборгованості за основним боргом - 5000,00 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 8290,63 грн, заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн, 3% річних за користування кредитом - 430,31 грн, інфляційні витрати - 1342,37 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що виписка та довідка-розрахунок не можуть бути доказами в цій справі, апеляційний суд не приймає, оскільки такі доводи спростовуються наявними в справі документами. До того ж відповідачкою не надано будь-яких доказів на підтвердження цих доводів.

Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення процедури досудового врегулювання спору, апеляційний суд зазначає, що досудова вимога направлялася відповідачу за вих. №65/2021 від 30 листопада 2021 року, про що матеріали справи містять письмове підтвердження: реєстр поштових відправлень, а також опис вкладення у цінний лист (а.с. 13, 14).

Щодо доводів про направлення повісток за адресою реєстрації відповідачки, апеляційний суд назначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 02 березня 2022 року позивач - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, вказавши її місце реєстрації, як АДРЕСА_1 . Така ж адреса зазначена й в угоді С17.173.77595 про відкриття кредитної лінії від 23 червня 2017 року.

Однак, судом отримано довідку від 28 березня 2022 року відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, що ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_2 , в зв`язку з чим, справу №205/1614/22 передано Першотравенському міському суду Дніпропетровської області за підсудністю.

Відповідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року відкрито провадження в даній справі. Копію ухвали про відкриття провадження, копію позову з додатками направлено відповідачці ОСОБА_1 за її зареєстрованим у встановленому законом порядку, місцем реєстрації - АДРЕСА_2 .

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що довід відповідачки з цього приводу є безпідставними.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, і не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів, що були предметом дослідження в суді першої інстанції та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, заочне рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що ухвалена у малозначній справі, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: