Справа № 738/178/23
№ провадження 2/738/57/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року м. Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складі:

суддi - Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання Іванько А.С.

прокурора Положій Н.І.,

представника Менської міської ради Марцевої Т.І.,

представника відповідача Корнієнко Т.М.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовною заявою прокурора Корюківської окружної прокуратури, діючого в інтересах держави в особі Менської міської ради, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача комунальне некомерційне підприємство «Менська міська лікарня» Менської міської ради, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,

В С Т А H О В И В:

Стислий виклад позиції учасників справи.

Заступник керівника Корюківської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Менської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат, понесених комунальним некомерційним підприємством «Менська міська лікарня» Менської міської ради на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 від кримінального правопорушення в розмірі 3465,68 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Менського районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2022 року, зміненого ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_2 тяжкі тілесні ушкодження, та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, на підставі ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Вироком суду цивільний позов прокурора в інтересах Менської міської ради, комунального некомерційного підприємства «Менська міська лікарня» Менської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про стягнення коштів залишено без розгляду. Внаслідок отриманих у результаті ДТП тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Менська міська лікарня» Менської міської ради 4 ліжко-дні з 15 жовтня 2020 року до 19 жовтня 2020 року. Відповідно до довідки, наданої КНП «Менська міська лікарня» Менської міської ради, витрати, понесені на лікування ОСОБА_2 склали 3465,68 грн. Прокурор, посилаючись на ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», статті 28, 56, 174, 175, 177 ЦПК України, статті 1166, 1191, 1206 ЦК України, ст. 128 КПК України, просить стягнути із ОСОБА_1 на користь Менської міської ради, органу місцевого самоврядування, в управління якого перебуває КНП «Менська міська лікарня» Менської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 3465,68 грн (арк. с. 1-10).

Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача КНП «Менська міська лікарня» Менської міської ради надійшла до суду заява, в якій представник третьої особи підтримує позовні вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні.

28 лютого 2023 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі до ухвалення Верховним Судом остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2023 року в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовлено.

Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті.

Прокурор Положій Н.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник Менської міської ради Марцева Т.І. в судовому засіданні зазначила, що відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат на лікування закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМ України від 16 липня 1993 року № 545, міська рада не уповноважена звертатися до суду з вказаним позовом, таким правом наділений або заклад охорони здоров`я, або прокурор. Позовні вимоги прокурора підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю суду не надав.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні просила в задоволенні позовної заяви відмовити з тих підстав, що її довіритель на момент вчинення кримінального правопорушення не досяг повноліття, а прокурор не є належним позивачем у даній справі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача КНП «Менська міська лікарня» Менської міської ради, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без його участі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Судом встановлено, що вироком Менського районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, йому призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами; на підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною порограмою. Цивільний позов прокурора Корюківської окружної прокуратури Положій Н.І. в інтересах Менської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Менська міська лікарня» Менської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про стягнення коштів, вказаним вироком суду залишено без розгляду (арк.с.11-18).

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року змінено вирок Менського районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2022 року, ОСОБА_1 засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, на підставі статей 75, 104 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною порограмою (арк.с.19-24).

У вказаному кримінальному провадженні потерпілим від злочину є ОСОБА_2 ..

Згідно з довідкою КНП «Менська міська лікарня» Менської міської ради від 23 січня 2023 року №59, ОСОБА_2 , 2005 року народження, знаходився на стаціонарному лікуванні з 15 жовтня по 19 жовтня 2020 року 4 ліжко-дні, вартість перебування на лікування останнього становить 3465,68 грн. Розрахунок розміру фактичних витрат на стаціонарне лікування здійснюється відповідно до Постанови КМУ від 16 липня 1993 року № 545 (арк.с.25).

Статтею 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так, частина 1 статті 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 та ч.3 статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з ''Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання'', затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року (далі Порядок).

Відповідно до вищевказаного Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Сума витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Тобто, законодавство покладає обов`язок відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, саме на особу, яка вчинила злочин.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 7 статті 82 ЦПК України передбаченно, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Як вбачається із пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Під час розгляду справи встановлено, що між злочинними діями відповідача ОСОБА_1 , які полягали в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_2 , та перебуванням потерпілого на стаціонарному лікуванні існує причинний зв`язок.

Що стосується права прокурора на пред`явлення позову в інтересах держави, а також необхідності стягнення витрат на лікування потерпілого з особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, то суд зазначає наступне.

Частиною 3, 4 статті 56 ЦПК України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно з абзацами першим та другим частини третьої статті 23 Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Судом чітко встановлено, що заклад охорони здоров`я належить Менській міській раді, тобто органу місцевого самоврядування, фінансування лікарні здійснюється також і за рахунок коштів державного бюджету.

З листа голови Менської міської ради від 17 січня 2023 року №04-17/100 вбачається, що Менська міська рада не має наміру звертатися до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину (арк.с.26.)

Прокурор, звернувшись в інтересах держави в особі Менської міської ради до суду з вказаним позовом, належним чином обґрунтував підстави звернення до суду з вказаним позовом та зазначив порушені в даній справі інтереси держави та необхідність їх захисту.

Таким чином, прокурор діяв у межах своєї компетенції, вірно звернувся із позовом в інтересах органу державної влади та органу місцевого самоврядування, оскільки у даному випадку вбачається порушення інтересів держави.

Відповідно до положень статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава.

Згідно з ч.1 ст.34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Частиною 1 статті 1179 ЦК України визначено, що неповнолітня особа ( у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.1180 ЦК України шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги доводи представника відповідача щодо відсутності повноважень у прокурора на пред`явлення даного позову та його пред`явлення до неналежного відповідача.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, наявний причинний зв`язок між встановленими вироком суду злочинними діями ОСОБА_1 та перебуванням потерпілого ОСОБА_2 на лікуванні, суд вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684 гривень.

Керуючись статтями 1166, 1206 ЦК України, Порядком обчислення розміру фактичних витрат на лікування закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМ України від 16 липня 1993 року № 545, статтями 4-5, 12-13, 76-81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву прокурора Корюківської окружної прокуратури, діючого в інтересах держави в особі Менської міської ради, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача комунальне некомерційне підприємство «Менська міська лікарня» Менської міської ради, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Менської міської ради витрати понесені комунальним некомерційним підприємством «Менська міська лікарня» Менської міської ради на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у розмірі 3465 (три тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 68 копійок у дохід місцевого бюджету на рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 2684 гривень судового збору, який підлягає сплаті за реквізитами: одержувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, р/р UA0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, з призначенням платежу «зарахування судового збору на користь держави».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Позивачі:

Корюківська окружна прокуратура Чернігівської області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 98, м. Корюківка Чернігівська область.

Менська міська рада, місцезнаходження: вул. Героїв АТО, 6 м. Мена Чернігівська область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04061777.

Відповідач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник відповідача:

ОСОБА_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

Комунальне некомерційне підприємство «Менська міська лікарня» Менської міської ради, місцезнаходження: вул. Шевченка, 61 м. Мена Корюківський район Чернігівська область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 02006343.

Повний текст рішення виготовлений 12 квітня 2023 року.

Суддя Н.В. Волошина