Справа № 932/2283/23
Провадження № 2-о/932/58/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Дубовик К.В.

заявника: ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

07 березня 2023 року заявник звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження в якій просить встановити факт постійного проживання в квартирі АДРЕСА_1 в період з 01.01.1993 по 03.06.2002 включно.

Стислий виклад позиції заявника.

В обґрунтування своїх вимог заявниця посилалась на те, що вона звернулась до Департаменту житлового господарства ДМР із заявою щодо оформлення передачі їй у власність квартири АДРЕСА_1 та отримала відмову у зв`язку з тим, що їй для приватизації житла необхідно довести місце свого проживання у період часу з 01.01.1993 по 03.06.2002 включно та підтвердити той факт, що вона не скористалась своїм правом на приватизацію житла у цей період, тобто не використала житлові чеки для приватизації державного житлового фонду за іншою адресою. Також зазначила, що встановлення факту проживання необхідно для реалізації права на приватизацію. У зв`язку з викладеним заявниця просила суд встановити факт її постійного проживання в квартирі АДРЕСА_1 в період часу з 01.01.1993 по 03.06.2002 включно.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дій вчиненні в справі.

09 березня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

Заявник та її представник у судовому засідання підтримали вимоги заяви, надали пояснення аналогічні викладеним в заяві.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які підтвердили факт проживання заявниці у квартирі АДРЕСА_1 в період з 01.01.1993 по 03.06.2002 включно.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду повідомлена належним чином, причини не явки не повідомила.

Фактичні обставини встановлені судом.

ОСОБА_6 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, що підтверджується свідоцтвом про народження серії

НОМЕР_1 , виданим Бабушкінським відділом РАГС у м. Дніпропетровську 06.06.1986,

про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис № 1417. Згідно цього

свідоцтва її батьками є: батько ОСОБА_7 та матір

ОСОБА_8 .

Своє дівоче прізвище « ОСОБА_9 » заявниця змінила на прізвище чоловіка

« ОСОБА_10 » після укладення 18.10.2008 шлюбу з

ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 ,

виданим 18.10.2008 Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану

Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Батьки заявниці проживали за адресою АДРЕСА_2 в період часу з 21.08.1989 по 10.11.2021, що підтверджується архівним витягом з Протоколу засідання комісії по прописці від 27.07.1989, виданим Управлінням архівної справи Дніпровської міської ради від 30.08.2022 № 3/3-70.

Отже, місцем проживання заявниці з моменту її народження та до 15 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 є місце проживання її батьків.

Як вбачається зі змісту листа Департаменту житлового господарства ДМР № 3/16-84 від 18.01.2023 р., відсутні відомості про реєстрацію та документи, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_1 за період з 01.01.1993 по 03.06.2002 включно. Ураховуючи вищезазначене, Департамент житлового господарства ДМР відмовив, у передачі житла в приватну власність за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з наданням неповного пакету документів.

Відповідно до довідки №2004 ОСОБА_1 зареєстрована у кім. №3 з 03.06.2002 до 10.11.2021 у кім. №2,3,4 з 10.11.2021.

Норми права застосовані судом.

Правилами ч.1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно положень п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до вимог ст.345 ЦK України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом.

У ч.3 ст.9 ЖК УРСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду».

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду».

За приписами ч.1 ст.3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Відповідно до п.п.17, 18, 20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396 громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Громадянином до органу приватизації подається, зокрема документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.

Мотиви та висновки суду.

Так, при зверненні ОСОБА_8 із заявою про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_3 до Департаменту житлового господарства ДМР, недоліком було зазначено саме відсутність інформації щодо місця проживання ОСОБА_1 за період з 01.01.1993 по 03.06.2002 та відсутність інформації про невикористання нею житлових чеків для приватизації житла за вказаний період.

Статтею 81 ЦПК України визначено: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлення факту, який заявниця зазначає в заяві необхідно їй для реалізації нею права на приватизацію, тобто встановлення факту породжує виникнення у заявниці особистих майнових прав і оскільки іншого порядку його встановлення законом не передбачено, а заявниця надала докази на його підтвердження, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню та встановлює факт того, що ОСОБА_1 , проживала постійно за адресою: АДРЕСА_2 , з 01.01.1993 по 03.06.2002 без реєстрації. Доказів на спростування зазначеного висновку заінтересованою особою до суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 79-81, 258-265, 268, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 в квартирі АДРЕСА_1 в період з 01.01.1993 по 03.06.2002 включно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складений та проголошений 19 червня 2023 року.

Суддя В.І. Цитульський