печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ільєвої Т.Г.,

при секретарі судових засідань - Ємець Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони у виконавчому листі, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа з примусового виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 06.04.2010 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони у виконавчому листі, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа з примусового виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 06.04.2010 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Учасники розгляду у судове засідання не з`явилися, про час, дату, місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва про розгляд справи.

Разом з цим, представник заявника подала заяву про розгляд заяви без фіксування технічними засобами, вимоги підтримала.

Згідно з частиною 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За приписами частини 1 статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Так, представник заявника вказує, що Печерським районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі №2-1939/10 відповідно до якого стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Дельта Банк», суму заборгованості за кредитним договором № А01-04000-200608 від 20.06.2008 р. в розмірі 210951,38 грн., та судові витрати. 10.06.2010 р. видано виконавчі листи №2-1939/10.

11 травня 2019 року між Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», відповідно до вимог чинного законодавства України, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону №UA-EA-2019-03-26-000009-b від 17.04.2019 року, був укладений Договір №1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 року відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком прав вимоги за кредитним договором №А01-04000-200608 від 20.06.2008 р., укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Між, ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР» 11.05.2019 року був укладений Договір №1369/К про відступлення прав вимоги.

Представник вказує, що державним виконавцем Будьонівського РВ ДВС м. Донецьк ГТУЮ у Донецькій області 20.02.2013 року було відкрито виконавче провадження №36657437 по стягненню заборгованості з ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації з АСВП 10.11.2014 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві відповідно до п.9. ч.1. ст. 47 (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника). Також, є пояснення: «Подальше проведення виконавчих дій неможливо у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження перебувають на території на якій на даний час проводиться активна фаза АТО, а відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Донецькій області переміщено на територію, підконтрольну Українській владі».

Державним виконавцем Будьонівського РВ ДВС м. Донецьк ГТУЮ у Донецькій області 20.02.2013 року було відкрито виконавче провадження №36657752 по стягненню заборгованості з ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації з АСВП 06.02.2014 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.2. ч.1. ст. 47 (відсутність у боржника майна).

Відповідно до інформації з АСВП станом на 22.07.2022 року відсутні виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відтак, рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 2-1939/10 залишається невиконаним, оригінали виконавчих документів стосовно стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , втрачені та строк їх пред`явлення до виконання пропущений з поважних причин, а тому існує необхідність у поновленні пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів.

Так, оригінали виконавчих листів були на виконанні у Будьонівському РВ ДВС у м. Донецьку, який з 2014 року є тимчасово окупованою територією, виконавчі листи залишились на території на якій проводиться активна фаза АТО. ПАТ «Дельта Банк» не отримувало від органів ДВС виконавчих документів, факт відсутності виконавчих документів у належного стягувача унеможливлював звернення ПАТ «Дельта Банк» до органів ДВС повторно в межах встановленого законом строку, а оскільки ПАТ «Дельта Банк» не отримувало оригінали виконавчих документів то відповідно і не передавало до ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» при передачі матеріалів кредитної справи в зв`язку з укладенням Договору про відступлення прав вимоги.

Також, прострочення зумовлене самою суттю та особливостями процедур процесу ліквідації банку, а також перебування їх на виконанні на тимчасово окупованій території. Позбавлення кредитора прав на стягнення заборгованості за кредитом суперечить чинному законодавству, не відповідає покладеному на боржників обов`язку щодо належного виконання рішення суду, створює боржникам умови для невиконання рішення суду та ухилення від виконання своїх зобов`язань. ОСОБА_1 під час телефонної розмови з представником товариства відмовилась виконувати рішення суду та надати представнику товариства предмет застави до огляду чи передати у володіння ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР» в рахунок виконання зобов`язань.

Згідно Акту про втрату виконавчого документу від 22.07.2022 підтверджена втрата наступних документів: виконавчий лист у справі №2-1939/10 від 10.06.2010 року виданий на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва відповідно до якого стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №А-01-04000-200608 від 20.06.2008 року у розмірі 210951,38 грн., витрати з оплати судового збору у розмірі 1700 грн. та 120 грн. на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, боржник - ОСОБА_1 ; виконавчий лист у справі №2-1939/10 від 10.06.2010 року виданий на підставі Рішення Печерського районного суду м. Києва відповідно до якого стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №А-01-04000-200608 від 20.06.2008 року у розмірі 210951,38 грн., витрати з оплати судового збору у розмірі 1700 грн. та 120 грн. на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, боржник - ОСОБА_2 .

Оскільки на сьогоднішній день вказані виконавчі листи відсутні у стягувача та не перебувають на виконанні в органах виконавчої служби України - вказані виконавчі листи про стягнення заборгованості було втрачено.

Також, в підтвердження доказів того, що оригінали виконавчих листів, а також постанов про повернення виконавчих документів стягувачу у ПАТ «Дельта Банк» були відсутні, а тому і не передавалися ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР», надали виписку з Акту приймання-передачі кредитних, судових та наглядових справ за кредитами та копію Акту приймання-передачі документів виконавчого провадження.

З врахуванням зазначеного, представник заявника просить:

- здійснити заміну сторони (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» () у виконавчих листах виданих Печерським районним судом міста Києва відповідно до яких стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Дельта Банк», суму заборгованості за кредитним договором №А01-04000-200608 від 20.06.2008 р.. в розмірі 210 951,38 грн, та судові витрати на його правонаступника - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд.40 х, код за );

- поновити пропущений строк пред`явлення виконавчих листів, виданих на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва у справі №2-1939/10 відповідно до якого стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №А-01-04000-200608 від 20.06.2008 року у розмірі 210951,38 грн., витрати з оплати судового збору у розмірі 1700 грн. та 120 грн. на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи;

- видати дублікати виконавчих листів, виданих на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва у справі №2-1939/10 відповідно до якого стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №А-01-04000-200608 від 20.06.2008 року у розмірі 210951,38 грн., витрати з оплати судового збору у розмірі 1700 грн. та 120 грн. на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Так, відповідно до частини першоїстатті 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбаченихстаттею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зістаттею 514 цього Кодексудо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятоїстатті 442 ЦПК Україниу разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК Українитастатті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першоїстатті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбуваєтьсявибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятоїстатті 15 Закону України "Про виконавчепровадження",статті 442 ЦПК Україниза заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання нимта розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідна правова позиція висловлена і Верховним судом України у Постанові від 20 листопада 2013 року у справі N 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно ізЗаконом України "Про виконавче провадження".

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК Українитастатті 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно дочастини 1 статті 129-1 Конституції Українисуд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції Українидо основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для заміни сторони у виконавчих листах.

Щодо вимог про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 17 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи підпункт 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі N 2-824/2009, провадження N 61-5388св18.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до правового висновку ВП ВС, який викладений у постанові від 21.08.2019 по справі N 2-836/11 (14-308цс19), стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відтак, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування, тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

У заяві товариство просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, вказує, що первісним стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа з причин його втрати, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання припав на період ліквідації банку, та окрім цього, з початком антитерористичної операції на території Донецька, що призвело до втрати виконавчих листів, які не були передані ТОВ «ФК «Європейська факторингова компанія розвитку».

Варто вказати, що уповноважена особа Фонду після запровадження тимчасової адміністрації (у разі делегування повноважень) набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації.

Одним з основних завдань Фонду є забезпечення збереження активів та документації банку та вжиття всіх передбачених законом заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників банку (стаття 38 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Враховуючи викладене, що запровадження процедури ліквідації банку не може вважатись перешкодою для реалізації прав стягувача на примусове виконання судового рішення, а тому не може і свідчити про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі N 616/4465/12).

Щодо інших обставин, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів про повторне звернення первісного стягувача до виконавчої служби в межах встановлених строків для пред`явлення виконавчих листів, як і не містять доказів про звернення банку із заявою про поновлення строків такого звернення.

Фактичні обставини справи свідчать про пасивну позицію банку (як первісного стягувача), який протягом тривалого часу байдуже ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків як сторони виконавчого провадження, несумлінно користувався усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, не вжив достатніх заходів щодо виконання рішення суду.

При цьому, судом враховується передбачене законодавством право сторони судового провадження здійснювати контроль щодо виконання судового рішення та його обов`язок сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі виконання судового рішення.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа. Окрім цього, виконавчі листи були видані 10.06.2010 р., тобто з моменту видачі пройшло 13 років, а тому суд вважає, що первісному стягувачу було надано достатньо часу та можливостей поновити пропущені строки та відновити втрачені листи, а новому стягувачу при передачі документів враховувати цей факт.

Враховуючи, що дублікат виконавчого листа, видається лише в межах строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, то відмова у поновленні строку є підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Згідно з ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Враховуючи те, що строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання сплив, заявником не доведено наявність поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з чим, відсутні підстави для його поновлення, тому суд дійшов висновку, що вимоги заявника щодо видачі дубліката виконавчого документу та поновлення строку пред`явлення його до виконання задоволенню не підлягають.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, вимоги заяви підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву - задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у виконавчих листах виданих Печерським районним судом міста Києва у справі 2-1939/10 на його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд.40 х, ).

В іншій частині вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.Г. Ільєва