БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/51/23
Справа № 356/28/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2023 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р.М.

За участю секретаря Стрижак В.О.

Відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління Державного агенства меліорації та рибного господарства у місті Києві та Київській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на стороні позивача: Бобрицька сільська рада Черкаської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів,

ВСТАНОВИВ:

Управління Державного агенства меліорації та рибного господарства у місті Києві та Київській області звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на стороні позивача: Бобрицька сільська рада Черкаської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Свої позовні вимоги обґрунтувало тим, що протоколом про адміністративне правопорушення № 014066 від 06.02.2022 року встановлено, що 06.02.2022 року о 12 годині 50 хвилин відповідач ОСОБА_1 на Канівському водосховищі, поблизу с. Григорівка Бобровицької сільської територіальної громади Черкаського району Черкаської області, здійснював лов риби з криги вудкою на зимувальній ямі. При цьому виловив таку кількість риби: судак 2 одиниці, вагою 1,3 кг., чим завдав збитків рибному господарству України на суму 7174, 00 грн.

Своїми діями відповідач ОСОБА_1 порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 року за № 269/3562, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 85 КУпАП та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ».

Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 014066 від 06.02.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170, 00 грн. Таким чином, вина ОСОБА_1 є доведеною, постанову він не оскаржував, 07.02.2022 року добровільно сплатив штраф в сумі 170, 00 грн.

Згідно розрахунку матеріальної шкоди ОСОБА_1 нанесено збитків рибному господарству України на суму 7 174, 00 грн.

Відтак, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 вказану майнову шкоду та судовий збір в розмірі 2481, 00 грн.

Представник позивача - Управління Державного агенства меліорації та рибного господарства у місті Києві та Київській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, просив розгляд справи проводити за відсутності їхнього представника.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, пояснив суду, що дійсно здійснював вилов риби у забороненому місці.

Представник третьої особи - Бобрицької сільської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дачу, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, вказав, що позовну заяву підтримує в повному обсязі.

Заслухавши відповідача, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин дійшов таких висновків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 014066 від 06.02.2022 року, на Канівському водосховищі, поблизу с. Григорівка Черкаського району Черкаської області 06.02.2022 року о 12 годині 50 хвилин громадяни ОСОБА_1 , проводив лов риби з криги вудкою на зимувальній ямі та виловив рибу - судак 2 шт., вагою 1,3 кг., чим наніс збитки рибному господарству України у розмірі 7174, 00 грн. Своїми діями відповідач ОСОБА_1 порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, ст. 63 ЗУ Про тваринний світ», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 74 КУпАП (а.с. 8).

Постановою про адміністративне правопорушення № 014066 від 06.02.2022 року відповідача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. (а.с.6).

Згідно з розрахунком матеріальної шкоди від 06.02.2022 року, проведеним головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Гордовим О.Л., розмір завданої шкоди відповідачем ОСОБА_1 становить 7174, 00 грн. (а.с.7).

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Тобто, у зв`язку з тим, що питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення, не вирішено під час розгляду справи про накладення адміністративного стягнення за його вчинення, питання про відшкодування майнової шкоди вирішується в порядку цивільного судочинства.

Згідно розрахунку матеріальної шкоди, відповідачем ОСОБА_1 нанесено збитків на суму 7 174, 00 грн.

Розрахунок збитків проведено відповідно до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України.

Згідно зі ст. 10 ЗУ «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані: охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин; сприяти відтворенню відновлюваних об`єктів тваринного світу; використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до статті 3 ЗУ «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.

Згідно з ст.37 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпорядження) щодо яких від імені Українського народу здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади, в даному випадку Бобрицької об`єднаної територіальної громади Черкаського району Черкаської області в особі Бобрицької сільської ради в яку входить с. Григорівка.

За змістом ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно з ст.10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони наділені повноваженнями в т.ч. визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Таким чином, оскільки в добровільному порядку завдану шкоду відповідач не відшкодував, вона підлягає стягненню з нього в судовому порядку.

Частиною 1 статті 15 ЦК України гарантовано право кожної особа на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, в силу приписів ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України).

З огляду на ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, на підставі належним чином оцінених доказів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 481, 00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, ЗУ «Про тваринний світ», ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , майнову шкоду в розмірі 7 174 (сім тисяч сто сімдесят чотири) гривні 00 копійок, яку необхідно спалити на користь Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області (отримувач ГУК у Черк.обл./тг с. Бобриця/24062100, код отримувача 37930566, банк отримувача Казначейсьво України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA 318 99331 0000 23675, код класифікації доходів бюджету 24062100, найменування коду класифікації доходів бюджету Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Управління Державного агенства меліорації та рибного господарства у місті Києві та Київській області (IBAN: UA 8782 0172 0343 95064 в ДКСУ м. Києва, ) судові витрати в сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.М. Лялик