Справа № 699/686/23
Номер провадження № 2/699/308/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05.07.2023 року м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Свитка С.Л., перевіривши форму та зміст позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «СП «Козин» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «СП «Козин» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, в якій позивач просила: 1. Зобов`язати відповідача провести звільнення ОСОБА_1 згідно ст. 47 КЗПП України (ознайомити з наказом, оформити та видати трудову книжку, здійснити повний розрахунок, ввести дані в електронну трудову книжку). 2. Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

Дана позовна заява не в повній мірі відповідає вимогам закону, а тому її належить залишити без руху в силу наступного.

Вимоги до позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України, згідно якої

1. У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

2. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

3. Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

4. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

5. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

6. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вказаних приписів закону позивачем у позовній заяві не зазначено ціни позову.

Крім того, позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в порядку передбаченому ст. 224 КЗпП України, згідно якої комісія по трудових спорах є обов`язковим первинним органом по розгляду трудових спорів, що виникають на підприємствах, в установах, організаціях, за винятком спорів, зазначених у статтях 222, 232 цього Кодексу.

Крім того, позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, позивачем при подачі позовної заяви не було сплачено судовий збір, разом з тим позивач посилається на положення п.1 ч.1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", як на підставу звільнення її від сплати судового збору.

Проте, таке посилання позивача є безпідставними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Так позивач у своєму позові ставить дві вимоги.

Перша немайнового характеру зобов`язати відповідача провести звільнення позивача. Ця вимога не є вимогою про стягнення заробітної плати чи вимогою про поновлення на роботі, тому повинна оплачуватися судовим збором в сумі 1073,60 грн.

Друга позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є вимогою про стягнення заробітної плати з огляду на те, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08.02.2022 року у справі №755/12623/19, провадження №14-47цс21 відступила від висновків об`єднаної палати КЦС ВС, викладених у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18 (провадження № 61-9664сво19), і зробила правовий висновок про те, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений частиною другою статті 235 КЗпП України та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений статтею 117 КЗпП України мають різну правову природу.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений частиною другою статті 235 КЗпП України та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений статтею 117 КЗпП України мають різну правову природу.

Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI. Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення цього середнього заробітку без обмеження будь-яким строком згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України та не позбавлений права після ухвалення судового рішення про поновлення його на роботі в подальшому звернутися до суду із позовом про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначеного частиною другою статті 235 КЗпП України.

На вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, не поширюється та застосовується тримісячний строк звернення до суду, визначений частиною першою статті 233 КЗпП України, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Так, відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року встановлено в розмірі 2684 гривень, тому мінімальний розмір судового збору становить 1073,60 гривень.

Тому при подачі позовної заяви позивачу необхідно було сплатити судовий збір у сумі 1073,60 грн за немайновою вимогою про зобов`язання провести звільнення.

Крім того, за вимогою про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні у вказаній позивачем сумі на момент звернення до суду 38190,60 грн, позивачу необхідно було сплатити судовий збір у сумі 1073,60 грн, як за вимогу майнового характеру.

Крім того, відповідно до ст. 28 ЦПК України позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Однак, позивачем не надано суду підтвердження його зареєстрованого місця проживання чи перебування.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява не в повній мірі відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам закону, то її належить залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків - десять днів з дня вручення даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 175, 177, ч.1,2 ст.185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «СП «Козин» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, надавши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Усунути недоліки позовної заяви, а саме:

-у позовній заяві зазначити ціну позову;

-у позовній заяві зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

-у позовній заяві зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

-сплатити судовий збір у сумі 2147,20 грн (1073,60 грн х 2 вимоги) грн за подачу позову за платіжними реквізитами: отримувач коштів ГУК у Черк.обл./тгм.Корс/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37930566; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0023741; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу судовий збір);

-надати суду документи, які підтверджують зареєстроване місце проживання чи перебування позивача на момент звернення до суду.

Роз`яснити позивачу, що до виправленої позовної заяви він повинен додати її копії відповідно до кількості відповідачів.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення у встановлений строк недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя Свитка С.Л.