Справа № 367/211/23
Провадження № 2/367/43/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29 червня 2023 Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Мерзлого Л.В.,
при секретарі судових засідань Валюх В.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування квартирою,-
До Ірпінського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування квартирою.
В обґрунтування позову зазначено про те, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 07.09.2011 року, виданого виконкомом Ірпінської міської ради Київської області. Разом з позивачем у квартирі АДРЕСА_1 згідно довідки № 590 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, зареєстрований брат позивача - ОСОБА_2 , який фактично не мешкає у вказаному житлі.
Просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлені. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштової кореспонденції, копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позову з додатками відповідач отримав 25.04.2023.
У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам частини 4 статті 223 та статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направивдо суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.
За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, щоОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 07.09.2011.
Згідно довідки № 590 від 18.10.2022 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї власника житла від 27.09.2022, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживає ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою, в подальшому проживати не планує.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористалась позивач як власник квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.
Відповідно до правових висновків Верховного суду України (постанова ВСУ від 16.11.2016р. справа № 6ц-709ці-16) власник житла усуває перешкоди, що чиняться зареєстрованою особою, в користуванні належним йому житлом, шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом.
Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого житла.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Враховуючи вище наведені норми законодавства та конкретні обставини справи, а саме те, що вВідповідач у квартирі позивача не проживає понад встановлений законодавством строк, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.
Керуючись ст. 71-72 ЖК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. ч.1 ст.16, ч.1 ст.319,ч.1 ст.321, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-268, 280, 282-283 ЦПК України суд,-, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування квартирою, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мерзлий