Справа №346/1207/23
Провадження №2/346/799/23
У Х В А Л А

про відвід судді

11 квітня 2023 р.м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Валігурська Л.В., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину -

в с т а н о в и в:

13.03.2023 позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь частину додаткових витрат на утримання їх дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що становить 30650 гривень.

Ухвалою суду від 24.03.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 18.04.2023 о 10:30 годині.

10.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відвід судді Валігурської Л.В. у розгляді вищезазначеної цивільної справи, мотивуючи тим, що позивач ОСОБА_2 працює в Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області у зв`язку з чим у нього виникають сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, а тому просить вирішити питання про відвід судді та передачу справи в інший суд.

Оцінюючи заяву відповідача, суд враховує таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з?ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб?єктивним та об?єктивним критерієм.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця. Сам факт недовіри особи може створити враження необ?єктивності та неупередженості суддів розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об?єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 визначено, що об?єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов?язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов?язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об?єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

У рішенні ЄСПЛ «Skrlj v. Croatia» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи. У рішеннях в справах «Ветштайн проти Швейцарії» Європейським судом з прав людини зазначалось, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

В постанові Великої палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №908/137/18 зроблено висновок, що наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з?ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява №11/1987/134/188, §46). Згідно з об`єктивним критерієм Велика палата Верховного Суду зазначила, що необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Проте, заява судді-доповідача у даній справі про відвід від розгляду справи була задоволена Великою палатою Верховного Суду, з тих підстав, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді-доповідача під час вирішення справи.

Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі та сумніву щодо реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

Судом приймається до уваги, що право відповідача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Дослідивши доводи відповідача, викладені на обґрунтування заяви про відвід судді, суд не знаходить об`єктивних підстав для відводу судді Валігурської Л.В., оскільки не зазначено жодного доказу на підтвердження тверджень відповідача. З метою ж зняття у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді та для прискорення подальшого розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення відводу головуючому судді Валігурській Л.В.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36, 40, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 задовольнити відвести головуючу суддю Валігурську Л.В. від розгляду справи №346/1207/23.

Матеріали цивільної справи №346/1207/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину передати до канцелярії Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області для перерозподілу відповідно до ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В. Валігурська