Справа № 199/9150/21
(2/199/107/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

10.04.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Божко А.В., за участі представників сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя. У підтвердження позовних вимог посилається на те, що 10 жовтня 2014 року між сторонами було укладено шлюб. Від сумісного шлюбу мають дитину - малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. 10 листопада 2021 року шлюб між сторонами розірвано.

Протягом шлюбу сторонами за спільні кошти подружжя було придбане майно,зокрема:

- земельна ділянка, кадастровий номер :01:674:0072, площею 0.1 га, право власності на яку зареєстровано за відповідачем;

- автомобіль DAEWOO LANOS, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1 , тип - легковий, VIN - НОМЕР_2 , що зареєстрований за відповідачем;

- автомобіль DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_3 , тип - легковий, VIN - НОМЕР_4 , що зареєстрований за відповідачем;

- автомобіль DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_5 , тип - легковий, VIN - НОМЕР_6 , що зареєстрований за відповідачем;

- автомобіль SKODA KODІAQ, 2020 року випуску, д/н НОМЕР_7 , сірого кольору, тип - легковий, VIN - НОМЕР_8 . що зареєстрований за відповідачем;

- автомобіль HYUNDAI 110, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_9 , тип - легковий хетчбек, VIN - НОМЕР_10 , що зареєстрований за позивачем.

Позивач просила суд, відповідно до заяви про зменшення позовних вимог від 17.03.2023 року, визнати право власності за позивачем на 1/2 частину на земельної ділянки, кадастровий номер: :01:674:0072, площею 0,1 га.; стягнути з відповідача на її користь в порядку поділу майна подружжя грошову компенсацію вартості: 1/2 частки у спільній сумісній власності на автомобіль марки DAEWOO LANOS, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1 у сумі 38272,25 гривень; 1/2 частки у спільній сумісній власності на автомобіль марки DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_11 , у сумі 45082,82 гривень; 1/2 частки у спільній сумісній власності на автомобіль марки DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_12 у сумі 45378,27 гривень; 1/2 частки у спільній сумісній власності на автомобіль марки SKODA KODIAQ, 2020 року випуску, д/н НОМЕР_7 у сумі 561254,24 гривень; припинити право спільної сумісної власності позивача на вказані аітомобілі; припинити право спільної сумісної власності відповідача на автомобіль HYUNDAI 110, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_9 .

У свою чергу відповідач по справі звернувся до суду із зустрічним позовом до позивача про поділ майна подружжя. У підтвердження позовних вимог посилається на те, що між сторонами був укладений шлюб.

За період шлюбу були придбані вищезазначені 3 автомобілі LANOS та автомобіль HYUNDAI. Вважає, що має право на грошову компенсацію вартості своєї частки у праві спільної сумісної власності і, як наслідок, припинення його права власності на спільне майно. Просив суд стягнути з позивача на свою користь в порядку поділу майна подружжя грошову компенсацію: 1/2 частки у спільній сумісній власності на транспортний засіб - автомобіль марки DAEWOO LANOS, 2006 р.в., д.з. НОМЕР_1 , у сумі 43431,00 грн. ; 1/2 частки у спільній сумісній власності на транспортний засіб - автомобіль марки DAEWOO LANOS, 2008 р.в., д.з. НОМЕР_11 , у сумі 46685,00 грн.; 1/2 частки у спільній сумісній власності на транспортний засіб - автомобіль марки DAEWOO LANOS, 2008 р.в., д.з. НОМЕР_13 , у сумі 46685,00 грн.; припинити право спільної сумісної власності відповідача на вказані автомобілі; стягнути з позивача на користь відповідача в порядку поділу майна подружжя грошову компенсацію 1/2 частки у спільній сумісній власності на транспортний засіб - автомобіль HYUNDAI, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_9 , у сумі 58058,00 грн.; припинити право спільної сумісної власності вказаний на транспортний засіб.

Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року відкрито провадження по даній справі.

Представником відповідача подано письмовий відзив на первісний позов, відповідно до змісту якого відповідач визнав спільною сумісною власністю таке майно: автомобіль марки HYUNDAI; земельну ділянку; 3 автомобілі Daewoo LANOS. Проте, він не погоджується визнати, що вказане майно придбавалось за спільні кошти подружжя, адже сам відповідач працював весь час і купував за зароблені ним кошти це майно. Крім того зазначає, що автомобіль SKODA KODIAQ придбаний за особисті кошти відповідача, які були отримані з продажу квартири його матері, від останньої. Позивач участь в придбані цього авто не приймала, її особисті кошти, спільні сімейні кошти для купівлі вказаного авто залучені не були.

Представник позивача року подала письмовий відзив на зустрічний позов, в якому зазначила, що ОСОБА_3 не користується автомобілями DAEWOO LANOS, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1 , DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_11 та DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_13 та не матиме можливості користуватися ними в подальшому, так як позивач за зустрічним позовом приховує їм місцезнаходження.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала, проти зустрічного позову заперечувала.

Представник відповідача проти первісного позову заперечував, зустрічні вимоги підтримав. При цьому пояснив, що наміру приховувати автомобілі у нього немає, а навпаки пропонував позивачу у добровільному порядку забрати вказані автомобілі у рахунок поділу майна.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі 10 жовтня 2014 року до 10 листопада 2021 року. За період перебування у шлюбі сторонами на підставі договору купівлі-продажу від 07.04.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловою В.М. була придбана земельна ділянка, кадастровий номер :01:674:0072 площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, право власності на яку зареєстровано за відповідачем.

Крім того у період шлюбу сторонами придбане наступне рухоме майно:

- автомобіль DAEWOO LANOS, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1 , тип - легковий, VIN - НОМЕР_2 , що зареєстрований за відповідачем;

- автомобіль DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_3 , тип - легковий, VIN - НОМЕР_4 , що зареєстрований за відповідачем;

- автомобіль DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_5 , тип - легковий, VIN - НОМЕР_6 , що зареєстрований за відповідачем;

- автомобіль SKODA KODІAQ, 2020 року випуску, д/н НОМЕР_7 , сірого кольору, тип - легковий, VIN - НОМЕР_8 . що зареєстрований за відповідачем;

- автомобіль HYUNDAI 110, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_9 , тип - легковий хетчбек, VIN - НОМЕР_10 , що зареєстрований за позивачем.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч.4 ст.65 СК України).

Отже, закон передбачає презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яке набуте ними під час шлюбу. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена в Постанові Великої палати Верховного суду від 21.11.2018 по справі № 372/504/17 у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-843цс 17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2018 у справі № 235/9895/15-ц, від 05.04.2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

За вказаних умов спірна земельна ділянка кадастровий номер :01:674:0072 площею 0,1 га є спільною сумісною власністю, суд вважає за необхідне у порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на її частину.

Згідно до висновку експерта за результатами проведення судового транспортно-товарознавчого дослідження від 11.01.2023 року № 5428-5431-22 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «DAEWOO» модель «LANOS» 2006 року випуску, д/н НОМЕР_14 станом на час дослідження складає: 76544,50 грн.; ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «DAEWOO» модель «LANOS» 2008 року випуску, д/н НОМЕР_11 станом на час дослідження складі 90165,63 грн.; ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «DAEWOO» модель «LANOS» 2008 року випуску, д/н НОМЕР_13 станом на час дослідження складає 90756,54 грн.; ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «SKODA» модель «KODIAQ» 2020 року випуску, д/н НОМЕР_7 станом на час дослідження складає 1122508,48 грн.; ринкова ціна колісного транспортного засобу марки HYUNDAI модель 110, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_9 станом на час дослідження складає 177720,00 грн.

Враховуючи принцип рівності часток подружжя у спільній власності при його поділі а також можливість виділення рухомого майна в натурі кожному з подружжя, суд вважає за можливе здійснити поділ транспортних засобів наступним чином: визнати за позивачем право власності на автомобіль «DAEWOO LANOS» 2006 року випуску, д/н НОМЕР_14 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_15 ; автомобіль «DAEWOO LANOS» 2008 року випуску, д/н НОМЕР_3 ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 ; автомобіль «DAEWOO LANOS» 2008 року випуску, д/н НОМЕР_5 ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_16 ; автомобіль «HYUNDAI 110» 2008 року випуску, д/н НОМЕР_9 ; визнати за відповідачем право власності на автомобіль «SKODA KODIAK» 2020 року випуску, д/н НОМЕР_17 . Крім того, суд вважає за необхідне припинити спільну сумісну власність сторін на земельну ділянку кадастровий номер :01:674:0072 площею 0,1 га, автомобіль «DAEWOO LANOS» 2006 року випуску д/н НОМЕР_14 , автомобіль «DAEWOO LANOS» 2008 року випуску д/н НОМЕР_3 , автомобіль «DAEWOO LANOS» 2008 року випуску д/н НОМЕР_5 , автомобіль «HYUNDAI 110» 2008 року випуску д/н НОМЕР_9 , автомобіля «SKODA KODIAK» 2020 року випуску, д/н НОМЕР_17 .

З огляду на принцип рівності часток подружжя при поділі спільної сумісної власності з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація перевищення вартості рухомого майна, яке виділено йому в натурі, в розмірі 343660,91 грн. ((76544,50 грн.+90165,63 грн.+90756,54 грн.+1122508,48 грн. +177720 грн.):2 435186,67 грн.)

Що стосується доводів відповідача щодо належності автомобіля «SKODA KODIAK» 2020 року випуску, д/н НОМЕР_17 , до особистої приватної власності останнього, то суд не приймає їх до уваги, оскільки данні посилання не підтверджені суду будь-якими належними, допустимими та достовірними доказами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з часткової вартості проведення товарознавчої експертизи в розмірі 4530,32 грн., судові витрати у вигляді судового збору підлягають взаємозаліку.

Що стосується вимог ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

ОСОБА_4 на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу у розмірі 30000 грн. надав такі документи: копію квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 14.01.2022 року на суму 30000,00 грн., рахунок на оплату № 12/01/22/1 від 12.01.2022 року, договір № 12/01/2022 про надання правової допомоги від 12.01.2022 року, укладений між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_2 .

Доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості (акт приймання-передачі послуг), оформлених у встановленому законом порядку представником відповідача не додано. Тому у стягнення з позивача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000 гривень слід відмовити.

Про стягнення судових витрат позивача у вигляді правничої допомоги було заявлено згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 60,69-71 СК України, ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,- задовольнити частково.

Поділити спільну сумісну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а саме:

1.визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_18 , АДРЕСА_1 ) право власності на:

- частину земельної ділянки кадастровий номер :01:674:0072 площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- автомобіль «DAEWOO LANOS» 2006 року випуску, д/н НОМЕР_14 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_15 ;

- автомобіль «DAEWOO LANOS» 2008 року випуску, д/н НОМЕР_3 ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 ;

- автомобіль «DAEWOO LANOS» 2008 року випуску, д/н НОМЕР_5 ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_16 ;

- автомобіль «HYUNDAI 110» 2008 року випуску, д/н НОМЕР_9 ;

2. визнати за ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_19 , АДРЕСА_1 ) право власності на автомобіль «SKODA KODIAK» 2020 року випуску, д/н НОМЕР_17 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 343660 (триста сорок три тисячі шістсот шістдесят) гривень 91 копійку.

Припинити спільну сумісну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :01:674:0072 площею 0,1 га, автомобіль «DAEWOO LANOS» 2006 року випуску д/н НОМЕР_14 , автомобіль «DAEWOO LANOS» 2008 року випуску д/н НОМЕР_3 , автомобіль «DAEWOO LANOS» 2008 року випуску д/н НОМЕР_5 , автомобіль «HYUNDAI 110» 2008 року випуску д/н НОМЕР_9 , автомобіля «SKODA KODIAK» 2020 року випуску, д/н НОМЕР_17 .

В іншій частині первісного та зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі, що складаються з часткової вартості проведення товарознавчої експертизи в розмірі 4530,32 грн., судові витрати у вигляді судового збору підлягають взаємозаліку.

У стягненні судових витрат ОСОБА_4 у вигляді правничої допомоги адвоката відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня виготовлення повного рішення апеляційної скарги.

Суддя Руденко В.В.