Справа № 594/1294/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки-адвоката Кравець І.Б.

представників відповідача -адвокатів Бєлікової А.В., Когута О.В., Найди І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Борщеві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Мельнице-Подільська селищна рада в особі органу опіки та піклування; Долинська міська рада в особі органу опіки та піклування, про відібрання малолітньої дитини,зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Мельнице-Подільська селищна рада в особі органу опіки та піклування; Долинська міська рада в особі органу опіки та піклування, про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у вересні 2020 року звернулася в суд із позовом, у якому просить відібрати малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідача ОСОБА_2 та повернути його матері, допустивши негайне виконання рішення суду в цій частині. В обґрунтування позову посилається на те, що 09 лютого 2010 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від якого народився син ОСОБА_4 . Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2020 року в справі № 343/532/20, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року, шлюб між нею та відповідачем було розірвано і сина ОСОБА_4 залишено проживати з нею, тому він після розірвання шлюбу продовжив проживати разом з нею. Проте, 27 червня 2020 року у вечірній час відповідач ОСОБА_2 , застосовуючи до неї та її матері ОСОБА_5 фізичну силу, не пояснюючи своїх дій, без будь-якого попередження про свої наміри, викрав сина ОСОБА_4 з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та до теперішнього часу безпідставно утримує його на території домоволодіння своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 , та не повертає його. Таким чином, відповідач всупереч рішенню Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2020 року самочинно, без її згоди змінив місце проживання сина ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року дана позовна заява прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діяла представник- адвокат Найда І.А, у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що зазначеним позивачкою рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2020 року у справі № 343/532/20 не вирішувалося питання про визначення місця проживання дитини, а лише зафіксовано факт, що на момент розгляду справи спору щодо його місця проживання не існувало, тому в позивачки немає права на відібрання дитини від батька в порядку ст.162 СК. Крім того, повернення дитини до матері не буде відповідати найкращим інтересам дитини, оскільки станом на сьогодні між дитиною і мамою відсутній тісний емоційно-психологічний зв`язок, дитина має страх залишитися з мамою без присутності батька, потребує психологічної корекції. Дитина проживає у комфортних умовах з батьком, бабусею та дідусем, відвідує школу за місцем проживання, у якій має однокласників, друзів.

Позивачка ОСОБА_1 у відповіді на відзив підтримала позовні вимоги та наполягає на їхньому задоволенні. Зазначила, що не погоджується із запереченнями, викладеними відповідачем у відзиві, посилаючись на те, що ст.162 СК України встановлена презумпція правомірності поведінки того з батьків, з ким проживала дитина. Якщо інший з батьків вважає такі умови непридатними для дитини, то способом захисту прав дитини є пред`явлення позову про зміну місця проживання малолітньої особи, а не самочинна зміна її місця проживання. Якщо відповідач доведе, що той, з ким проживала дитина, жорстоко поводився з нею, експлуатував дитину, тримав дитину в умовах, небезпечних для її життя та здоров`я, у позові повинно бути відмовлено. Дитина не може бути повернута, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я. Зазначених обставин відповідач не довів. Також відповідач не зазначив та не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами того факту, що залишення сина ОСОБА_4 проживати з нею створюватиме реальну небезпеку для його життя та здоров`я.

Відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діла представник - адвокат Найда І.А, у запереченнях на відповідь на відзив просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вважає, що позиція відповідача щодо відсутності підстав для повернення дитини матері не спростована позивачкою у відповіді на відзив.

16 жовтня 2020 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, у якій він просить визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком за адресою: АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2020 року, яке залишено апеляційною інстанцією без змін, залишено дитину на проживанні з матір`ю, проте, цим рішенням не визначено місця проживання дитини. У постанові Івано-Франківського апеляційного суду в даній справі від 17.08.2020 зазначено, що місцевим судом під час розгляду справи не вирішувалось питання про визначення місця проживання дитини. В той же час орган опіки та піклування в особі Борщівської районної державної адміністрації на його заяву про визначення місця проживання дитини з батьком надіслав лист № 371/01-18 від 01.09.2020 із відмовою у розгляді такої заяви у зв`язку з тим, що спір між сторонами щодо місця проживання дитини вирішений у судовому порядку. Відтак, питання щодо місця проживання дитини станом на сьогоднішній день не вирішено ані судовому порядку, ані у позасудовому порядку органом опіки та піклування, а спір між сторонами щодо місця проживання дитини продовжує існувати.

Позивач за зустрічним позовом також зазначив, що починаючи з народження дитини і до теперішнього часу він бере активну участь у вихованні дитини, постійно піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, забезпечує необхідним харчуванням, одягом, засобами гігієни; забезпечує належний медичний догляд, лікування дитини: відвідує з сином лікарів, проходить з дитиною необхідні медогляди, регулярно відвідує стоматолога. Дитина вважає своєю сім`єю тата, бабусю та дідуся по батьковій лінії. Проживання дитини з батьком позитивно впливає на дитину та її психоемоційний стан покращується. Він створює всі умови для отримання сином освіти, саморозвитку, засвоєнню загальновизнаних норм моралі. Місце проживання дитини є комфортабельним, у ньому створені всі умови для утримання дитини. Дитина має окреме місце для сну, відпочинку, ігор, навчання, має все необхідне для нормального фізичного та духовного розвитку. Посилається на те, що він є працевлаштований, працює на посаді інженера-програміста у ТОВ «Сайбенетікс Україна» та є фізичною особою-підприємцем (КВЕД 62.01 Комп`ютерне програмування), тобто, має досить високий та стабільний дохід, яким він може в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання сина. Позитивно характеризується по місцю роботи та за місцем проживання, ніколи не притягався до кримінальної відповідальності, не перебуває на психіатричному та наркологічному обліках. Також вважає, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, проживання сина з батьком повністю відповідає найкращим інтересам дитини.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

У відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , окрім іншого, посилаючись на те, що на момент звернення ОСОБА_2 із зустрічним позовом існувало та існує на даний час рішення суду, на підставі якого їхнього сина залишено проживати з нею. Вважає, що ОСОБА_2 обрав неналежний спосіб захисту прав дитини, не зазначив, чому син не повинен проживати з нею, не надав доказів, що проживання дитини з нею позбавляє його можливості приймати участь у вихованні та розвитку дитини.

ОСОБА_2 , в інтересах якого діяла представник- адвокат Найда І.А, подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій підтримав зустрічні позовні вимоги та наполягає на їхньому задоволенні. Окрім іншого зазначив, що на момент вирішення справи про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 Долинським районним судом Івано-Франківської області між ними існував спір про визначення місця проживання дитини, тому він це рішення оскаржував.

Ухвалою суду від 25 січня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року у зв`язку з ліквідацією Борщівської та Долинської районних державних адміністрацій замінено третю особу- Борщівську районну державну адміністрацію Тернопільської області, як орган опіки та піклування на орган опіки та піклування Мельнице-Подільської селищної ради та замінено третю особу Долинську районну державну адміністрацію Івано-Франківської області, як орган опіки та піклування на орган опіки та піклування Долинської міської ради.

Ухвалою суду від 21 липня 2021 року в справі за клопотанням представника позивачки ОСОБА_1 була призначена судово-психологічна експертиза, результати якої судом отримано 16.02.2023.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, а в задоволенні зустрічного позову просить відмовити з підстав, зазначених у відзиві. Пояснила, що подружні відносини з відповідачем ОСОБА_2 припинили влітку 2018 року, з того часу проживають окремо. Син ОСОБА_4 залишився проживати з нею в м.Львів, на квартирі, яку вона винаймала. Батько його забирав на день-два в тиждень, переважно на вихідні, а були випадки, що - один раз на два тижні. В березні 2020 року за погодженням з відповідачем переїхала з сином проживати до своєї матері в с.Мала Тур`я, де син має свою кімнату. Відповідач телефонував до дитини, а на початку червня того року приїхав до них, гуляв з сином без неї, а потім відмовився повертати його, тримав у автомобілі. Щоб не травмувати сина, вона відпустила його і відповідач пообіцяв, що через тиждень його привезе, чого не зробив. Після цього вона поїхала до відповідача в смт.Мельниця-Подільська і намагалася забрати дитину, в чому їй перешкоджав відповідач та його батько. Через деякий час приїхали працівники поліції, син заспокоївся і їм дозволили поїхати. 27 червня 2020 року біля 21 години відповідач приїхав разом із своїм спільником і знову насильно забрав сина. Вона ніколи не налаштовувала сина проти батька, а відповідач навпаки налаштовує дитину проти неї. Вона телефонувала до сина кожен день, але відповідач давав можливість спілкуватися з ним тільки раз в декілька днів і не дозволяв зустрічатися з ним. Відповідач їй сказав, що це помста за те, що вона з ним розлучилася. Зараз, коли дитина підросла, вона стала відповідачу потрібна, а раніше він говорив, що вони з сином заважають йому в кар`єрному рості. Відколи відповідач забрав сина, вона зустрічалася з дитиною тільки на території землеволодіння його батьків і в присутності відповідача. Останній раз вона спілкувалася з сином по телефону в лютому 2023 року. Їй відомо, що на даний час син знаходиться за кордоном, але в якій країні, вона не знає, а на її численні звернення через мобільний додаток Viber відповідач не відповідає.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наведених у ньому підстав, в задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Також пояснила, що без згоди і всупереч волі матері під час судового розгляду даної справи відповідач ОСОБА_2 незаконно організував вивезення малолітньої дитини за кордон, в республіку Білорусь, перебування в якій для громадян України згідно офіційних повідомлень МЗС України є потенційно небезпечним для життя і здоров`я та дотримання громадянських свобод. Перетин кордону дитиною відбувався без присутності батька. Місце перебування, проживання, навчання, стан здоров`я дитини на даний час невідоме. Враховуючи виїзд за кордон ОСОБА_2 та організацію вивезення ним за кордон дитини ОСОБА_3 всі докази, долучені стороною позивача за зустрічним позовом на підтвердження його позовних вимог, станом на 29.06.2023 не відповідають вимогам ЦПК України, оскільки не містять інформації щодо предмета доказування.

Відповідач ОСОБА_2 під час судового розгляду справи позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, в їх задоволенні просив відмовити. Свій зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Пояснив, що в 2018 році з позивачкою припинили спільне проживання. Їхній син ОСОБА_4 проживав з ними почергово. Позивачка через роботу мало приділяла уваги дитині. В березні 2020 року позивачка переїхала з сином жити до свої матері без погодження з ним. Він приїжджав до сина в травні того року, однак, побачитися вдалося тільки в присутності матері. По телефону йому син скаржився, що йому там не цікаво, що його б`є племінник позивачки, просив його забрати. В червні він забрав сина до своїх батьків у смт.Мельниця-Подільська, однак, позивачка приїхала і силоміць забрала дитину назад. На протязі шести днів він не знав, що з дитиною, позивачка на телефонні дзвінки не відповідала, тому він з сусідом поїхав до господарства матері позивачки, де на подвір`ї через якийсь час побачив сина. Тоді він переліз через паркан, запитав сина, чи він хоче до тата, на що син дав ствердну відповідь і він забрав дитину і знову відвіз у смт.Мельниця-Подільська. Позивачка намагалася його зупинити, взяла в обійми його з дитиною, але син сказав, що його болить шийка і вона відпустила. Син отримав стрес, боявся виходити на вулицю, тому він звернувся до психологів. Позивачка дзвонить до сина щодня, але він не хоче з нею розмовляти. Син має більший зв`язок з батьком, маму більше не сприймає як сім`ю. Він завжди приділяв увагу дитині, його розвитку, навчанню. В нього є бачення щодо подальшого навчання дитини. Він вважає, що хлопчик має проживати з батьком.

У подальшому , в судові засідання, які були призначені починаючи з 16.03.2023, відповідач ОСОБА_2 не з`явився, направив суду письмові пояснення, в яких просив розглядати справу за його відсутності за участю його представників. Також, зокрема, зазначив, що син з червня 2020 року проживає з ним. За ці три роки мати приїжджала до дитини 5 чи 6 разів. Більшість таких візитів проходили за участю представника служби в справах дітей Мельнице-Подільської селищної ради. У спілкуванні матері з сином існують проблеми, але не через здійснення ним якихось перешкод, а через відсутність матері у житті дитини протягом тривалого часу, втрату психологічно-емоційного зв`язку. Телефонні розмови з мамою викликають у сина тривожність і занепокоєння. Натомість, він розуміє важливість відновлення емоційного зв`язку з матір`ю, підказує матері підхід і теми для розмови з сином, аби йому було цікаво говорити і він не боявся розмови з нею, однак, ОСОБА_1 не дослухається до його порад. На даний час син перебуває з ним за кордоном у безпеці. Він створив усі належні умови проживання, виховання, медичного забезпечення та розвитку сина.

Представники відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні вважають, що вимоги позивачки за первісним позовом є необґрунтованими, а зустрічний позов підлягає до задоволення, оскільки проживання дитини саме з батьком повністю відповідає найкращим інтересам дитини. Виїзд батька з сином за кордон носить тимчасовий характер і здійснений з метою забезпечення дитині безпечних умов життя та виключно в її найкращих інтересах. Як тільки ситуація в Україні стабілізується позивач за зустрічним позовом одразу ж повернеться з дитиною до України і буде продовжувати проживати за раніше вказаною адресою.

В судовому засіданні 21.07.2021 був заслуханий малолітній ОСОБА_3 , який пояснив, що йому подобалося жити у місті Львові, а в бабусі (мати позивачки) було нецікаво, не було розваг. У смт.Мельниця-Подільська він грається з друзями, читає книги. З мамою йому жити не подобається, більше подобається жити з татом, бо вони разом ходять у розважальні центри, а мама його туди не пускала. Мама дзвонить до нього кожен день.

Представники органів опіки та піклування Долинської міської ради та Мельнице-Подільської селищної ради до суду не з`явилися, подали письмові заяви, в яких просили провести розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому представник Долинської міської ради зазначила, що погоджується з висновком у даній справі органу опіки та піклування Долинської районної державної адміністрації від 10.12.2020 №886/01-26/55 і просить взяти його до уваги при розгляді справи.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 09 лютого 2010 року перебували у шлюбі, зареєстрованому в Мельнице-Подільській селищній раді Борщівського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 3.

Від цього шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Малотур`янською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області 20 серпня 2013 року (а.с.9, т.1).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2020 року у справі №343/532/20 (а.с.10, т.1), залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року (а.с.11-13, т.1), шлюб між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09 лютого 2010 року в Мельнице-Подільській селищній раді Борщівського району Тернопільської області, актовий запис № 3, розірвано. Неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на проживанні з матір`ю - позивачкою ОСОБА_1

ОСОБА_2 22 червня 2020 року о 11.28 год. звертався в поліцію з повідомленням про те, що колишня дружина ОСОБА_6 забирає їхнього спільного сина (рапорт помічника чергового Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області (а.с.38, т.1 ). Проведеною перевіркою працівниками Борщівського відділення поліції встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки будь-якого правопорушення (а.с.45, т.1 ).

Станом на 27 червня 2020 року малолітній ОСОБА_3 проживав разом з матір`ю за місцем її постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

На момент пред`явлення позову син сторін ОСОБА_3 проживав разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Мельнице-Подільської селищної ради №1324 від 01 жовтня 2020 року (а.с.46, т.1), згідно якої син відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 проживає з ним за вказаною адресою без реєстрації з 28 червня 2020 року, а також навчається в 1-А класі Мельнице-Подільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Борщівського району Тернопільської області (довідка Мельнице-Подільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №194 від 05 жовтня 2020 року (а.с.118, т.1).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що проживає по сусідству з відповідачем ОСОБА_2 22 червня 2020 року він бачив, як приїжджала позивачка і забрала дитину. ОСОБА_2 він може охарактеризувати як такого, що не має шкідливих звичок, спокійний. У дитини є всі умови для нормального проживання.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного комісією Мельнице-Подільської селищної ради 12 серпня 2020 року за №110 (а.с.119, т.1) та довідки Мельнице-Подільської селищної ради від 23 грудня 2020 року №1709 (а.с.237, т.1 ) та від 01 жовтня 2020 року № 1325 (а.с.117, т.1) ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 з батьками : ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також сином ОСОБА_3 , який проживає без реєстрації, в будинку, яким володіє та розпоряджається батько відповідача ОСОБА_8 . Загальна площа будинку 110 кв.м. Сім`я проживає в нормальних матеріально-побутових умовах. ОСОБА_3 має свою кімнату, іграшки та все необхідне.

Згідно довідки ТОВ «Сайбенетікс Україна» від 22 вересня 2020 року №22/09/2020-001 (а.с.120, т.1) ОСОБА_2 працює в ТОВ «Сайбенетікс Україна» з 12 травня 2020 року та займає посаду інженера-програміста. Річний оклад у розмірі гривневого еквівалента 49000,00 доларів США до вирахування податків. Дохід за період з 12 травня 2020 року по 31 серпня 2020 року склав 414610,98 грн.

Згідно довідки ТОВ «Сайбенетікс Україна» від 15 грудня 2020 року №15/12/2020-001 (а.с.232, т.1) ОСОБА_2 встановлено гнучкий режим робочого часу. Враховуючи рекомендації щодо запобігання поширенню COVID-19, було переведено на дистанційну роботу за місцем проживання на невизначений час.

ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 18 листопада 2015 року і основним видом його діяльності є комп`ютерне програмування (62.01), що встановлено з долученої до матеріалів справи інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с121, т.1).

Згідно характеристики ТОВ «Сайбенетікс Україна» ОСОБА_2 працює в ТОВ «Сайбенетікс Україна» з 12 травня 2020 року на посаді інженера-програміста. Виконує всі поставлені перед ним завдання обґрунтовано, швидко, з детальною обробкою та відмінною якістю. Оперативно приймає рішення, швидко реагує на зміни в обстановці. Мислить творчо, постійно прямує до пошуку оригінальних та нестандартних рішень. Штрафів, доган і стягнень за час виконання своїх трудових обов`язків не мав. Володіє позитивними особистісними якостями - привітний, тактовний, комунікабельний. За характером спокійний та врівноважений, відзначається загальною культурою і високими моральними якостями. Виявляє чуйність, ввічливість і доброзичливість у відношенні до колег. Завжди готовий надавати підтримку і допомогу у критичних ситуаціях. Зарекомендував себе як толерантний, порядний, чесний і не схильний до конфліктів працівник.

Згідно характеристики Мельнице-Подільської селищної ради від 01 жовтня 2020 року №29 (а.с.123, т.1 ) ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 зі своїми батьками та сином ОСОБА_3 . Мати дитини проживає окремо. Щодо стосунків із сином ОСОБА_10 характеризується добротою, терпінням, вмінням слухати сина. Батько багато часу та власних сил приділяє вихованню сина. Значну частину часу він проводить на подвір`ї будинку, де проживає, граючись із сином, читаючи книги, займаючись садівництвом. Батько слідкує за освітою сина, самостійно водить дитину до першого класу місцевої школи. ОСОБА_10 займається розвитком дитини, вчить з ним уроки, піклується про його здоров`я та фізичний розвиток, виховує, дитину в дусі любові до своєї сім`ї, поваги до старших, християнських цінностей. Син ОСОБА_10 є активним, розумним та вихованим хлопчиком, він товаришує з місцевими дітьми, часто грається з ними на своєму подвір`ї або у будинку під наглядом батька чи бабусі. Стосунки батька з сином - люблячі, довірливі, теплі та близькі. Вдома у Володимира завжди чисто та прибрано, у дитини є все необхідне, зокрема одяг, взуття, багато іграшок та книг. За характером ОСОБА_10 спокійний, врівноважений, розсудливий, тактовний та працелюбний. Він завжди доброзичливий до сусідів, підтримує з ними дружні відносини, завжди готовий прийти на допомогу. Розбіжностей, суперечок із сусідами за весь час проживання не було. До кримінальної та адміністративної відповідальності під час проживання за вказаною адресою не притягувався. Не зловживає алкогольними напоями чи наркотичними засобами.

За даними довідок КНП «Борщівська районна лікарня» від 23 червня 2020 року ОСОБА_2 не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах (а.с.130-131, т.1 ).

Свідок ОСОБА_11 під час розгляду справи пояснила, що є класним керівником ОСОБА_3 , який зарахований у Мельнице-Подільську загальноосвітню школу в серпні 2020 року. Батько цікавиться дитиною, сприяє її розвитку, дбає про дозвілля. Дитина забезпечена усім необхідним, комфортно себе почуває з батьком. Позивачка ОСОБА_1 вперше зателефонувала до неї 29.03.2021, хотіла знати, як дитина адаптувалася. Потім вона ще телефонувала до неї у квітні та декілька разів у травні, цікавилася успішністю та відвідуванням, казала, що боїться приїжджати в смт.Мельниця-Подільська, що батько не відповідає на її дзвінки.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що працює психологом у Мельнице-Подільській загальноосвітній школі. Під час спілкування з ОСОБА_13 встановила, що дитина має певну тривожність. В останній розмові на її запитання він сказав, що хотів би жити з татом і з мамою. Дитина дуже добре розвинута, прив`язана до тата, який цікавиться і турбується нею.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона працює психологом у Центрі психології та особистісного зростання «Гармонія». 25.07.2020 до неї звернувся ОСОБА_2 з метою обстежити сина. На той час дитина проявляла страх, скутість. Наступне звернення батька було 04.10.2020. Тоді стан дитини був кращий, хлопчик поводив себе вільно, розкуто. Вона встановила, що дитина висловлює більшу прихильність до тата. Під час розмови про маму на обличчі дитини прослідковується стурбованість. На її думку зміна місця проживання негативно вплине на дитину.

Відповідно до висновку психологічного обстеження малолітнього ОСОБА_3 , проведеного 25 липня 2020 року за зверненням батька дитини ОСОБА_2 . Центром психології та особистісного зростання «Гармонія» (а.с.61-69, т.1), під час виконання усіх тестових завдань дитині важко було ідентифікувати свої емоції та визначити однозначність у ставленні до рідних, до ситуації та свого місця у конфлікті між батьками, дитина знаходиться в постійній ситуації напруги та очікуванні чогось поганого у майбутньому. По реакціях дитини можна відмітити, що, незважаючи на розлучення батьків та неоднозначність ситуації, мати і тато сприймаються нею, як її родина (сім`я). Попри домінантну демонстрацію значимості та важливості у своєму житті батька, дитина вказує і на потребу у спілкуванні із мамою. В даний час дитина потребує стабільної, чітко означеної ситуації місця проживання та встановлення графіку комунікації обох батьків із дитиною. Ситуація для дитини має бути чітко та позитивно орієнтованою. Необхідним для забезпечення емоційної стабільності дитини та формування єдиної узгодженої позиції у вихованні, рекомендовано батькам відвідування психолога. На даному етапі дитина потребує психологічної корекції.

Відповідно до висновку психологічного обстеження малолітнього ОСОБА_3 , проведеного 04 жовтня 2020 року за зверненням батька дитини ОСОБА_2 . Центром психології та особистісного зростання «Гармонія» (а.с.70-77, т.1), під час виконання усіх тестових завдань хлопчик проявляв активність, зацікавленість легкість, охоче розповідав про школу, друзів, тата та родину тата. Почуває себе комфортно та безтурботно у сьогоднішньому родинному колі (Женя, тато, бабуся, дідусь). Ситуації, що пов`язані з особистістю мами викликали у хлопчика закритість та небагатослівність, на обличчі прослідковувалась стурбованість, що вказує на травматичні переживання дитини. Дитина відчуває незахищеність у конфліктному протистоянні батьків, знаходиться в постійній ситуації напруги та очікуванні чогось поганого у теперішньому та майбутньому від невизначеності сімейної ситуації. Більш як за два місяці від попереднього обстеження дитина демонструє більшу емоційну стабільність, відкритість, висловлює бажання і т.п., це вказує на те, що проживання з татом має позитивний вплив на емоційну сталість дитини. Попри те, дитина демонструє ще більше дистанціювання від мами, що негативно впливає формування особистості дитини. Враховуючи особливості життєвої ситуації дитини та результати психологічного обстеження, можна визначити найкращий перебіг подій, у даний перебіг часу, для емоційної стабільності хлопчика та формування особистості: визначити постійне місце проживання дитини із татом та регулярне спілкування із мамою. Саме таким чином у даний період часу можна компенсувати вплив життєвих стресових факторів на дитячу психіку та відновити емоційне та близьке спілкування хлопчика з мамою, що забезпечить емоційну стабільність дитини. Окрім того, в описовій частині висновку зазначається, що розповідь про маму була короткою та з позитивними емоціями на обличчі.

Відповідно до висновку психологічного обстеження ОСОБА_2 , проведеного 04 жовтня 2020 року з метою визначення особливостей дитячо-батьківських стосунків та батьківського ставлення до дитини Центром психології та особистісного зростання «Гармонія» (а.с.124-129, т.1), узагальнюючи описані результати окремих тестів, відзначено належну стресостійкість ОСОБА_2 та його домінантний проблемно-фокусований копінг, що є підгрунтям до належного виконання ним батьківських зобов`язань. У сучасній психологічній науці дитячо-батьківські стосунки аналізуються за такими критеріями як: батьківська позиція; батьківське ставлення; характер взаємодії та стиль сімейного виховання. Вказані феномени з позитивної точки зору характеризують ОСОБА_2 , як батька, що може повноцінно впливати на позитивний розвиток сина. Незначні негативні моменти у розумінні свого батьківства та інші особистісні прояви ОСОБА_2 , не впливають на загальну позитивну оцінку батьківської компетентності. Крім того, в описовій частині висновку також зазначено, що ОСОБА_2 використовує у поведінці проблемно-фокусовані зусилля, спрямовані на вирішення проблем. Проте на початкових етапах, у стадії запалу у вирішенні ситуації може використовувати конфронтаційний копінг, що характеризується ворожістю та схильністю до ризику, проте є потенціал до швидкого опанування емоційними станами та застосування домінантного проблемно-фокусованого копінгу.

За даними психолого-педадогічної характеристики на учня 1-А класу Мельнице-Подільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_3 (а.с.203-204, т.1) хлопчик дисциплінований, стриманий, спокійний, але дещо замкнутий. У перші дні навчання в школі спостерігався підвищений рівень тривожності. На даний момент спілкується з багатьма однокласниками, вже має друзів. Із задоволенням виконує доручення вчителя. ОСОБА_15 проживає з батьком, дідусем і бабусею. Батько багато уваги приділяє розвитку та вихованню дитини. Постійно підтримує зв`язок з класоводом, вчителями, практичним психологом. Цікавиться успіхами та поведінкою ОСОБА_4 , проявляє ініціативу та надає посильну допомогу у вирішенні організаційних питань класу. На даний момент емоційний стан дитини вважається задовільним. Хлопчик комунікабельний, вільно висловлює свою думку, із задоволенням відповідає на запитання на нейтральні або цікаві для нього теми. Під час відповіді на запитання, які викликають у нього тривогу, «включає» захист, говорить тихо й нерозбірливо. З учнем проведено двічі проективний тест «Малюнок сім`ї» з часовою різницею в один місяць. I перший і другий малюнок показують, що для ОСОБА_16 дуже велике значення мають добрі стосунки в сім`ї. Він хоче жити з двома батьками, хоча на першому малюнку руки його батьком міцно зімкнуті, а з матір`ю розірвані. На другому - хлопчик ближче знаходиться до мами, але малює її в останню чергу (як, і на першому малюнку), що говорить про те, що вона є для нього менш значимою. Спостерігається боязкість, потреби в стабілізації через конфлікт. Малюнок дерева показує недостатність розуміння ситуації, імпульсивність, тривожність, нерішучість. Учень готовий до встановлення нових контактів. Потреба у спілкуванні відповідає нормі. Самооцінка на досить високому рівні. ОСОБА_17 показує, що хлопчик знаходиться ближче до тата ніж до мами, але в більшості випадків він дистанціюється від усіх членів сім`ї. Бачить себе в куточку. Це можна пояснити тим, що дитина прагне уникнути психотравмуючої ситуації, пов`язаної з потребою постійно робити вибір на чиюсь користь. Якщо ситуація не зміниться, це призведе до того, що дитина почне маніпулювати родичами, виявляти егоїзм.

Відповідно до висновку психологічного обстеження малолітнього ОСОБА_3 , проведеного 23 грудня 2020 року за зверненням батька дитини ОСОБА_2 . Центром психології та особистісного зростання «Гармонія» (а.с.229, т.1) ОСОБА_18 може мати та висловлювати власну точку зору щодо пріоритетності місця проживання, висловлювати свою позицію на засіданні суду, проте з урахуванням відповідних умов: 1) спілкування з дитиною має проводитися в супроводі дитячого психолога, який має встановити емоційний контакт з дитиною з метою формування безпечного емоційного середовища для дитини. У кімнаті під час засідання не повинно бути присутніх батьків дитини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр освіти «Оптіма» у листі від 22 березня 2023 (а.с.11-12, т.3) вказує, що ОСОБА_19 навчається дистанційно у школі «Оптима» з 19 листопада 2021 року, є учнем 3-го класу.

Борщівська районна державна адміністрація Тернопільської області, що діяла як орган опіки та піклування, 02 листопада 2020 року надала висновок про доцільність відібрання малолітнього ОСОБА_3 у батька ОСОБА_2 та повернення його матері ОСОБА_1 (а.с.172-174, т.1), згідно якого, враховуючи вік дитини та діючи в її інтересах, Борщівська районна державна адміністрація, що діяла як орган опіки та піклування, вважала доцільним відібрання малолітнього ОСОБА_3 у батька ОСОБА_2 та повернення його матері

ОСОБА_1 , а в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання дитини разом з ним пропонувала відмовити.

Долинська районна державна адміністрація Івано-Франківської області, що діяла як орган опіки та піклування, 10 грудня 2020 року надала висновок про відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання (а.с.211-212, т.1), згідно якого, рекомендовано суду винести рішення про відібрання малолітнього ОСОБА_3 та повернути його матері

ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року за клопотанням представників сторін у справі замінено третю особу Борщівську районну державну адміністрацію Тернопільської області, як орган опіки та піклування на орган опіки та піклування Мельнице-Подільської селищної ради, а також замінено третю особу Долинську районну державну адміністрацію Івано-Франківської області, як орган опіки та піклування на орган опіки та піклування Долинської міської ради. Заміну третіх осіб проведено із врахуванням їхньої реорганізації.

Мельнице-Подільська селищна рада, як орган опіки та піклування 27 травня 2021 року надала висновок (а.с.79-80, т.2) , в якому вказала, що підстави для відібрання малолітнього ОСОБА_3 у батька та повернення його матері відсутні, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_20 з батьком за адресою: АДРЕСА_2 .

Долинська міська рада, як орган опіки та піклування у листі від 07 березня 2023 року №43/01-18 (а.с.190, т.2) повідомила, що представник органу опіки та піклування ознайомився з матеріалами справи та погоджується з висновком органу опіки та піклування Долинської районної державної адміністрації від 10 грудня 2020 року і просить взяти його до уваги при розгляді справи.

Згідно висновку експерта від 31 січня 2023 року №СЕ-19/102-21/11143-ПС за результатами судової психологічної експертизи, проведеної за матеріалами цивільної справи (а.с.166-184, т.2) встановлено, що психологічний стан малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент психодіагностичного обстеження характеризується емоційною стабільністю та достатнім контролем психоемоційних проявів. Проте спостерігається стурбованість, пов`язана із розлученням батьків, переживання ряду негативних емоцій, зовнішньо-звинувачувальна позиція по відношенню до ОСОБА_1 . У ОСОБА_3 є стурбованість відносно вибору місця проживання з одним із батьків.

Індивідуально-психологічні особливості, які має малолітній ОСОБА_3 характеризуються здатністю до аналізу власних дій та дій інших людей, порівняння дії та вчинків людей із свого оточення. За характером комунікабельний, вміє налагоджувати та підтримувати стосунки з іншими людьми, швидко адаптується у новому соціальному середовищі. Самостійний, допитливий, високий потенціал творчої активності. В стосунках з однолітками схильний займати домінуючу позицію, хоча піддається «дорослому авторитету» (батькові), що свідчить про їх емоційну близькість. Активність позиції, висока мотивація досягнення, цілеспрямованість дій, потреба в самореалізації. Активність поєднується з егоцентричністю, індивідуалістичністю, підвищеним прагненням до незалежної позиції. Вміє вибрати об`єкт (завдання), направити на нього свою увагу та утримувати тривалий час. Рівень інтелектуальної працездатності - високий. Темп психічної діяльності нерівномірний, явище швидкої втомлюваності не спостерігалось. Рівень розвитку логічного мислення - високий. Рівень розвитку пам`яті - достатній для віку підекспертного (запам`ятовування, збереження та відтворення) розвинені на достатньому для віку підекспертного рівні. Має достатній обсяг довготривалої пам`яті, достатню здатність до міцної фіксації та відтворення відповідної інформації точно за змістом та без суттєвого обмеження обсягу. Динаміка механічного запам`ятовування і смислова опосередкована пам`ять добре розвинена для віку підекспертного. Словниковий запас, загальний обсяг знань, кругозір, набір умінь та навичок відповідає віковому рівню, соціально-культурному середовищу та життєвому досвіду. Актуальна готовність до розумової діяльності, самостійність і соціальна зрілість суджень - висока. Психічний розвиток ОСОБА_3 відповідає віковій нормі.

На момент психологічного дослідження експертом встановлено, що з точки зору психологічного комфорту ОСОБА_3 , йому краще проживати з батьком ОСОБА_2 , проте для нормального формування його, як особистості, дитина потребує спілкування з матір`ю ОСОБА_1 .

Малолітній ОСОБА_3 з урахуванням його віку, емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей, рівня розумового розвитку спроможний усвідомлювати реальний зміст сімейної ситуації, яка склалася навколо спору батьків щодо визначення його місця проживання.

Негативного психологічного впливу на дитину та її виховання з боку матері ОСОБА_1 або батька ОСОБА_2 не виявлено.

Умови виховання ОСОБА_1 характеризуються реалізацією соціально бажаного обліку материнського ставлення, де мати проявляє зацікавленість в планах дитини, намагається допомогти, співчувати їй. ОСОБА_21 цінує інтелектуальні та творчі здібності сина, відчуває гордість за нього. У спілкуванні з сином ОСОБА_1 відчуває себе єдиним цілим (материнський симбіоз), в наслідок цього ОСОБА_1 прагне задовольнити всі його потреби, огородити дитину від труднощів та неприємностей в житті.

Проте несприйняття дитиною ОСОБА_1 та втрата довірливих стосунків з нею, що призводить до виникнення у малолітнього ОСОБА_3 ряду негативних емоцій по відношенню до своєї матері можуть негативно вплинути на його психологічний стан та розвиток.

Умови виховання ОСОБА_2 та сприйняття його малолітнім ОСОБА_3 , як «авторитетного дорослого» позитивно впливають на психологічний стан та розвиток ОСОБА_3 .

Зміна умов проживання, виховання та оточення малолітньої дитини - ОСОБА_3 може негативно вплинути на його психологічний стан у випадку передачі дитини від батька до матері. Психологічне сприйняття дитиною сім`ї, в якій він проживає на даний час є позитивним.

Згідно з інформацією ТОВ «ТАЙМЛІКОД» № 03-04-2023-К від 03 квітня 2023 року (а.с.13, т.3), фізична-особа-підприємець ОСОБА_1 з грудня 2021 року на підставі господарського договору надає послуги ТОВ «ТАЙМЛІКОД». В силу особливостей діяльності, зокрема необхідності добору та проведення співбесід з кандидатами, ОСОБА_1 перебуває в офісному приміщенні Товариства більшість робочого часу персоналу та контрагентів, активно спілкується у професійних питаннях. За час співпраці проявила себе як кваліфікований фахівець, дисциплінований, відповідальний та надійний контрагент, сумлінна у виконанні своїх обов`язків, пунктуальна, уважна до побажань, ініціативна та творча, легко налагоджує контакти з людьми. Під час підбору персоналу , взаємодії з кандидатами, а також з працівниками і контрагентами Товариства проявляє високий рівень емпатії, доброзичлива комунікабельна У складних ситуаціях проявляє виваженість і тактовність, стресостійкість, не конфліктна Має гарне почуття гумору. Стримана та толерантна Оплата послуг ФОП ОСОБА_1 здійснюється ТОВ «ТАЙМЛІКОД» систематично, щомісячно. Розмір оплати відповідає середньому рівню заробітної плати кваліфікованого працівника ( по Україні). Скарг від співробітників та клієнтів Товариства не надходило.

Дохід ОСОБА_1 за 2022 рік підтверджується Податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи- підприємця від 31 січня 2023 року, згідно якої загальна сума доходу ФОП ОСОБА_1 за 2022 рік становить 315050, 00 грн (а.с.14-16, т.3).

Згідно з інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с.4, 55, т.3) 06 лютого 2023 року ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , покинув територію України в пункті пропуску Рава-Руська; 02 лютого 2023 року ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , покинув територію України в пункті пропуску Шегині.

Згідно інформації Міністерства юстиції України (вих № 46129/П-9018/12.1.2 від 14.04.2023) у зв`язку із справою про сприяння поверненню дитини ОСОБА_3 в Україну відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей - 13.04.2023 Міністерством юстиції України спрямовано запит до Національної поліції України з проханням надати сприяння у встановленні місцезнаходження дитини за кордоном, зокрема на території (а.с.9, т.3).

ОСОБА_1 14 квітня 2023 року звернулася із заявою до органу опіки та піклування Мельнице-Подільської селищної ради, в якій вказала, що вже кілька місяців не може поспілкуватися з сином ОСОБА_3 по телефону, а також зустрітися. Колишній чоловік ОСОБА_22 повністю ізолював її від дитини і в різний спосіб перешкоджає їхньому з сином спілкуванню. Вона не знає, де знаходиться дитина, як почувається і чи все в сина добре, у зв`язку з чим просила вжити заходів до ОСОБА_2 , щоб він не чинив їй перешкод у спідкуванні з сином ОСОБА_3 та забезпечити їй безперешкодне спілкування з сином (а.с.17, т.3).

У відповідь на зазначену заяву Мельнице-Подільська селищна рада, як орган опіки та піклування, у листі №43 від 19 квітня 2023 року зіслалася на те, що питання ОСОБА_1 розглядається в Борщівському районному суді Тернопільської області в даній справі.

01 червня 2023 року Міністерство юстиції України надало ОСОБА_1 інформацію у листі № 70203/81769-16-23/12.1.2 (а.с.61, т.3), що відповідно до інформації, наданої НЦБ Інтерполу в Республіці Польща, 06 лютого 2023 року ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув до Польщі через пропускний пункт «Гребенне - Рава-Руська» та 09 лютого 2023 року виїхав через пропускний пункт з Білоруссю «Тересполь - Брест». Також Міністерством юстиції України зазначено, що білоруська сторона ігнорує численні ноти протесту Посольства України в Республіці Білорусь щодо актів збройної агресії проти України, до завершення воєнного стану в Мін`юсту відсутні можливості вирішувати порушене питання, оскільки комунікація між компетентними органами сторін не здійснюється.

Після виїзду дитини за кордон ОСОБА_2 цілком обмежив контакти матері з дитиною, що підтверджується перепискою у комунікаторі Viber (т.3 а.с.19-20, 69-81).

Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За змістом положень частин сьомої, восьмої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам (стаття 162 СК України).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

За встановленими під час судового розгляду обставинами справи після припинення спільного проживання сторін у справі їхній малолітній син ОСОБА_3 залишився проживати з матір`ю, що підтверджується рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2020 року та постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року в справі №343/532/20 про розірвання шлюбу між сторонами.

27 червня 2020 року без згоди позивачки ОСОБА_1 та без вирішення спору щодо визначення місця проживання дитини відповідач ОСОБА_2 неправомірно змінив місце проживання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 .

На даний час ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_3 перебувають за кордоном. Інформацію про місце перебування дитини ОСОБА_2 не надав, цілком обмежив контакти матері з дитиною.

ОСОБА_1 постійно вчиняла дії щодо спілкування з дитиною, зверталася до органів поліції, опіки та піклування з приводу наявності перешкод у спілкуванні з сином. Матеріали справи не містять доказів щодо негативного впливу ОСОБА_1 на дитину.

Під час розгляду даної справи встановлено, що кожен з батьків має необхідні умови для проживання дитини, кожен з них працевлаштований, отримує заробітну плату, позитивно характеризується. Їхній малолітній син ОСОБА_19 однаково позитивно ставиться до обох батьків, проте, проявляє стурбованість, пов`язану з їхнім розлученням, з необхідністю обирати місце проживання з кимось із них.

Малолітній ОСОБА_19 у своїх поясненнях психологам і в судовому засіданні зазначав, що йому більше подобається жити з батьком. У виниклій ситуації це цілком пояснюється віком дитини, якому було 7 років на час його неповернення батьком матері у червні 2020 року, тим, що після неповернення дитини і до вирішення спору в суді вона постійно проживала з батьком, а мати була позбавлення повноцінного спілкування з дитиною. Тому за таких обставин думка малолітньої дитини щодо бажання проживати з батьком не має вирішального значення.

З наведених вище підстав суд також відхиляє позицію органу опіки та піклування Мельнице-Подільської селищної ради, викладену в наведеному вище висновку в цій справі, а також не бере до уваги висновок експерта про те, що зміна умов проживання, виховання та оточення малолітньої дитини - ОСОБА_3 може негативно вплинути на його психологічний стан у випадку передачі дитини від батька до матері.

Суд вважає, що самовільна зміна відповідачем ОСОБА_2 місця проживання дитини свідчить про недобросовісність дій відповідача, які порушують права як позивачки ОСОБА_1 так і малолітньої дитини ОСОБА_3 . Фактів жорстокого поводження з дитиною, її експлуатації, тримання в умовах, небезпечних для життя і здоров`я дитини з боку позивачки відповідач не довів. Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що повернення дитини за місцем проживання матері створює загрозу життю та здоров`ю дитини або негативно впливатиме на її розвиток. Крім того, ОСОБА_2 перешкоджає матері в спілкуванні з малолітнім сином, позбавляє його належної опіки і виховання з боку матері та порушує їх право на прямі контакти, передбачене ст. 153 СК України, що призводить до руйнування зв`язків дитини з матір`ю, відповідно суперечить сімейним цінностям та найкращим інтересам дитини. Місце перебування дитини відповідач на даний час не повідомив ні позивачці, ні суду, що унеможливлює оцінити умови проживання дитини та батька. Отже, дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, суд вважає, що є законні підстави для відібрання дитини від батька та повернення його за місцем проживання матері, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком необхідно відмовити.

При цьому суд зауважує, що батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у її житті та розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 необхідно стягнути понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 840,80 грн. та послуг експерта в сумі 15228,00 грн., всього в сумі 16068,80 грн.

На підставі ст.ст. 7, 141, 161,162 СК України, ч.4 ст.29 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 263, 265, 430 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини задовольнити.

Відібрати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у батька ОСОБА_2 , (зареєстрований у АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) та повернути його матері ОСОБА_1 , ( зареєстрована в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визначення місця проживання малолітньої дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у справі в сумі 16068,80 грн.

Інші судові витрати по справі покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

Рішення суду в частині відібрання дитини і повернення її матері допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Мельнице-Подільська селищна рада в особі органу опіки та піклування, що знаходиться за адресою: смт. Мельниця-Подільська, вул.Кудринецька,1 Чортківського району Тернопільської області, ;

Долинська міська рада в особі органу опіки та піклування, що знаходиться за адресою: м.Долина, пр.Незалежності,5 Калуського району Івано-Франківської області, .

Повне рішення складено 07 липня 2023 року.

Головуючий