ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/30026/18

Провадження № 22-ц/4820/710/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю представника учасника справи ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/30026/18 за апеляційною скаргою Адміністрації Державної прикордонної служби України на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2023 року про відмову в задоволенні скарги Адміністрації Державної прикордонної служби України на дії державного виконавця (суддя Чевилюк З.А.).

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року Адміністрація Державної прикордонної служби України звернулася до суду із скаргою на дії та рішення державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.03.2019 у справі №686/30026/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України грошові кошти в розмірі 76756 грн 76 коп. та 1762 грн судових витрат. На виконання вказаного рішення 07.05.2019 стягувачу було видано виконавчий лист.

30.12.2022 за вих.№14/6427-22-Вих на адресу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому заявником було направлено заяву та виконавчий лист №686/30026/18, виданий Хмельницьким міськрайонним судом 07.05.2019, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України грошових коштів до примусового виконання.

Проте, 13.01.2023 на адресу представника Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшло повідомлення від 10.01.2023 головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Заворотного О.М. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. В повідомленні зазначено, що виконавчий документ повертається без прийняття до виконання, оскільки стягувачем пропущено строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Разом з тим, пунктом 10-2 Розділу ХІІІ Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Заявник вважає, що в зв`язку з введенням в Україні з 24.02.2022 воєнного стану АДПС України строк пред`явлення виконавчого листа №686/30026/18, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 07.05.2019, до виконання не пропущено.

Звертаючись до суду зі скаргою, АДПС України просила визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Заворотного В.М. щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; визнати неправомірним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Заворотного В.М. від 10.01.2023 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; зобов`язати головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Заворотного В.М. організувати своєчасне, повне і неупереджене виконання рішення суду від 14.03.2019 у справі №686/30026/18 на підставі виданого судом виконавчого листа.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні скарги Адміністрації Державної прикордонної служби України на дії та рішення державного виконавця.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Адміністрації Державної прикордонної служби України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги на дії та рішення державного виконавця. Посилається на те, що суд не провів належного аналізу нормативно-правових актів, що є беззаперечною підставою для скасування даної ухвали. Вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа №686/30026/18, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 07.05.2019 не закінчився 16 квітня 2022 року, так як на підставі Закону України від 15.03.2022 №2129-IХ з 26 березня 2022 року перервався та подальший відлік даного строку буде поновлений лише з дня припинення або скасування воєнного стану.

Другий відділ ДВС у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги. При цьому, вказує, що вимоги викладені в апеляційній скарзі апелянтом є необґрунтованими. Адміністрації Державної прикордонної служби України не надала жодних доказів чи обґрунтувань неможливості пред`явлення виконавчого листа в строк, а лише посилалась на переривання строку відповідно до п. 10-2 Розділу ХІІІ Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник стягувача Дейнеко С.В. просив апеляційну скаргу задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства. Крім того, боржник ОСОБА_2 та представник відділу ДВС подали до апеляційного суду заяви про слухання справи у їх відсутність.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 30.12.2022 строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув, доказів чи обґрунтувань неможливості пред`явити виконавчий лист в строк стягувачем не надано, посилання лише на переривання строку не є поважною причиною для неподання виконавчого документа в строк.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.03.2019 у справі №686/30026/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України грошові кошти в розмірі 76756 грн 76 коп. та 1762 грн судових витрат.

На виконання вказаного рішення 07.05.2019 видано виконавчий лист №686/30026/18, строк пред`явлення якого до виконання визначено до 16.04.2022.

30.12.2022 Адміністрацією Державної прикордонної служби України на адресу Другого відділу Державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) надіслано заяву про прийняття до виконання виконавчого листа №686/30026/18, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 07.05.2019, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України грошових коштів в розмірі 76756 грн 76 коп. та 1762 грн судових витрат.

Згідно з повідомленням головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Заворотного В.М. від 10.01.2023, виконавчий лист №686/30026/18, виданий Хмельницьким міськрайонним судом 07.05.2019, повертається стягувачу без прийняття до виконання, оскільки пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 5 зазначеного Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами частини першої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII).

Згідно з частиною першою статті 12 Закону №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 за №133/2022, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хв. 26 березня 2002 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 № 259/2022, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, продовжено строк дії воєнного стану з 05 год 30 хв. 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022. № 757/2022, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Проте, головним державним виконавцем Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Заворотним В.М. при поверненні виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання не було враховано чинних законодавчих змін у порядку пред`явлення виконавчого документа до виконання, переривання та встановлення строків звернення виконавчого документа до виконання.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд вважає, що строк пред`явлення виконавчого документа №686/30026/18 до виконання з 26.03.2022 перервався, а тому дії головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Заворотного В.М. щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є неправомірними та, відповідно, і повідомлення головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Заворотного В.М. від 10.01.2023 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є неправомірним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, вимоги скарги в частині зобов`язання головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Заворотного В.М. організувати своєчасне, повне і неупереджене виконання рішення суду від 14.03.2019 у справі №686/30026/18 на підставі виданого судом виконавчого листа не можуть бути задоволені, оскільки суд не вправі підміняти орган виконавчої служби та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції державного виконавця вказуючи на те, які саме виконавчі дії він має вчинити, а відтак в даному випадку відсутні належні підстави для зобов`язання його вчинити певні дії.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про часткове задоволення скарги Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Згідно частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника (ст. 452 ЦПК України).

З врахуванням положень ст. ст. 141, 452 ЦПК України, часткового задоволення вимог скарги, з Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1789 грн 33 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Заворотного В.М. щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Визнати неправомірним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Заворотного В.М. від 10.01.2023 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

В решті вимог скарги відмовити.

Стягнути з Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України 1789 грн 33 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай