Справа № 709/340/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 квітня 2023 року смт Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Романова О.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Черкаського обласного центру зайнятості, третя особа: Чорнобаївського управління Золотоніської філії Черкаського обласного центру зайнятості, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення із займаної посади, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до Черкаського обласного центру зайнятості, третя особа: Чорнобаївського управління Золотоніської філії Черкаського обласного центру зайнятості, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення із займаної посади, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28.03.2023 позовна заява була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання копії ухвали. Судом констатовано, що позивачем у порушення вимог ст. 175 ЦПК України не зазначена ціна позову, не надано суду розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 24.02.2023 до винесення рішення по справі, не сплачений судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до відомостям рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28.03.2023 позивачем отримано 30.03.2023.

07.04.2023 позивач надіслала до суду заяву про усунення недоліків, в якій повідомила суду про те, що ціна позову становить 32222,95 грн. та навела її розрахунок.

Стосовно не сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу зробила посилання на постанову ВП ВС від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19, відповідно до якої середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, а тому позивач звільняється від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Ознайомившись зі змістом заяви про усунення недоліків, суд зазначає про те, що позивачем ухвала про залишення позовної заяви без руху виконана не в повному обсязі.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Отже, зі змісту вказаних положень вбачається, що усунення недоліків в частині зазначення ціни позову та наведення розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу повинно відбуватися шляхом подачі позовної заяви в новій редакції (у кількості для суду та інших учасників провадження) із зазначенням: ціни позову; обгрунтованого розрахунку суми, що стягується, зокрема розрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу станом на день подання позову, що позивачем зроблено не було.

Суд звертає увагу позивача на те, що усунення вказаних недоліків лише шляхом подачі заяви про усунення недоліків позбавляє можливості суд, у випадку прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі, направити відповідачам позовну заяву у виправленій редакції із наведенням розрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, а останнім належним чином підготуватися до розгляду справи судом не ознайомившись із вказаним розрахунком.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Стосовно сплати судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Залишаючи позовну заяву без руху в частині сплати судового збору, суд послався на постанову Верховного Суду від 21.12.2019 (справа № 243/10489/17-ц), в якій зазначено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Однак, 08.02.2022 Великою Палатою Верховного Суду була ухвалена постанова у справі № 755/12623/19, в якій зроблений висновок про те, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу входить до структури заробітної плати бо є заробітною платою. Отже, спір щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не зі своєї вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці.

Із вказаним рішенням не погодилися деякі судді ВС та висловили окрему думку стосовно правової природи середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Так, останніми було зазначено, що вирішуючи правову проблему щодо правової природи середнього заробітку за час вимушеного прогулу, Велика Палата жодним чином не проаналізувала положення основоположного законодавчого акта, що регулює питання заробітної плати - Закону №108/95-ВР та КЗпП України в частині визначення терміну «заробітна плата» та регулювання правовідносин з заробітної плати як правового інституту. На їх думку, середній заробіток за час вимушеного прогулу не містить ознаки оплати за виконану роботу і до переліку усіх перелічених виплат не входить, а тому за своєю правовою природою не є заробітною платою.

Отже, судом констатовано наявність різної позиції ВС щодо правової природи середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що впливає на вирішення питання щодо звільнення позивача від сплати судового збору в частині стягнення із відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Враховуючи те, що постанова ВП ВС від 08.02.2022 ухвалена пізніше ніж постанова ВС від 21.12.2019 та, на думку суду, будь-які суперечності стосовно права позивача на звільнення від сплати судового збору повинні трактуватися на користь останньої, суд приходить до висновку про те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позовної заяви в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Черкаського обласного центру зайнятості, третя особа: Чорнобаївського управління Золотоніської філії Черкаського обласного центру зайнятості, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення із займаної посади, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків який не може перевищувати 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.Г. Романова