ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/900/21 Номер провадження 22-ц/814/518/23Головуючий у 1-й інстанції Щепіхіна В.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

з участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Святця Олександра Миколайовича, представника ОСОБА_1 , на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2021р. (час ухвалення судового рішення з 14:28:21 год до (час не зазначений); дата виготовлення повного текста судового рішення 24 грудня 2021р.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича, ОСОБА_2 , Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсними прилюдних торгів та їх результатів,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У січні 2021 р. адвокат Святець О.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким визнати недійсним:

протокол електронних торгів №464468 від 06.02.2020 року, проведених за допомогою Системи електронних торгів арештованим майном, з реалізації майна автомобіля MITSUBISHI L200 2477 (2008 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , належного ОСОБА_3 ;

акт проведення електронних торгів від 10.02.2020 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем, при примусовому виконанні виконавчого листа №643/10382/18, виданого 20.02.2019 року, щодо реалізації вказаного автомобіля.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказував, що ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.11.2019 року відкрито провадження по справі №643/15547/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за договором позики. Одночасно з позовом було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачів по справі №643/15547/19, яку задоволено частково, а саме заборонено вчиняти дії, направлені на відчуження автомобіля MITSUBISHI НОМЕР_3 (2008 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 ; копію ухвали суду про забезпечення позову направлено до Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області для негайного виконання.

18.02.2020 року під час судового засідання у цивільній справі №643/15547/19 стало відомо, що спірний автомобіль вибув із власності ОСОБА_3 внаслідок його реалізації у виконавчому провадженні №59744371, а саме у процедурі виконання заочного рішення Московського районного суду м.Харкова від 21.11.2018 року у справі №643/10382/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу. Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. при примусовому виконанні виконавчого провадження №59744371 від 07.08.2019 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості накладено арешт на рухоме майно та передано майно на реалізацію шляхом продажу на електронних торгах ДП «Сетам».

06.02.2020 року ДП «Сетам» провело реалізацію автомобіля, за наслідками участі у електронних торгах складено протокол проведення електронних торгів №464468, згідно з яким ОСОБА_2 визнаний переможцем торгів і був зобов`язаний сплатити до 20.02.2020 року грошові кошти в сумі 199 303,00 грн. в якості оплати придбаного майна, що він і виконав. 10.02.2020 року приватним виконавцем Близнюковим Ю.В складено акт проведення електронних торгів від 10.02.2020 року.

Отже, фактично 06.02.2020 року між реалізатором, приватним виконавцем Близнюковим Ю.В., та фізичною особою ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля MITSUBISHI L200 2477 (2008 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , за посередництвом ДП «Сетам», який не відповідає вимогам статті 203 ЦК України в зв`язку з тим, що на час укладення договору була дійсною заборона на відчуження цього майна. Проведення ДП «Сетам» електронних торгів 06.02.2020 року відбулось з порушенням встановленого публічного порядку щодо обов`язковості виконання судових рішень та правового режиму забезпечення позову. Саме тому вчинення будь-яких дій по відчуженню майна в період дії ухвали суду є такими, що не відповідають закону, порушують встановлений публічний порядок та повинні бути визнані недійсними.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2021р. у задоволені позову відмовлено за недоведеністю.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 лютого 2022 року задоволена заява адвоката Жебелевої Г.С., представника приватного виконавця Близнюкова Ю.В., - стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 13 200 грн витрат на правову допомогу.

Адвокат Святець О.М., представник ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що судом неправильно встановлені фактичні обставини, а саме те, що за станом на час проведення торгів з реалізації спірного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна окрім арешту, накладеного ПВ ОСОБА_7 , були відсутні інші обтяження стосовно цього майна, адже у витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №64240393 від 16 січня 2020 року, який був доданий до заявки на реалізацію арештованого майна №170 від 16 січня 2020 року, було обтяження, зареєстроване приватним виконавцем Попляком В.В. 25 квітня 2018 року.

Окрім того, судом проігнорований той факт, що на час проведення торгів була чинною ухвала Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 листопада 2019 року, якою заборонялося здійснювати дії з відчуження спірного автомобіля.

Судом не надано оцінки тому факту, що ОСОБА_3 у справі №643/10382/18 подавала заяву про перегляд заочного рішення від 21 листопада 2018 року і за станом на час проведення торгів ця заява не була розглянута судом, враховуючи ухвалу суду від 22 січня 2020 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, саме ст.14 Конституції України, ст.14 ЦПК України і ч.9 ст.153 ЦПК України (щодо обов`язковості до виконання рішення суду, яке набрало законної сили), а також не врахував висновків, викладених у постанові ВС від 10 лютого 2021 року (справа № 910/11305/18), про те, що ухвала суду про забезпечення позову встановлює обтяження майна незалежно від того, зареєстроване таке обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи ні.

Суд першої інстанції у порушення вимог процесуального закону щодо прав та обов`язків учасників справи не долучив до матеріалів справи відповідь Регіонального сервісного центру МВС Харківської області від 27 вересня 2021 року, згідно якої відносно спірного автомобіля у період з 21 листопада 2019 року по 19 лютого 2021 року були накладені обмеження у проведенні реєстраційних дій на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 листопада 2019 року.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 29.07.2022 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова знаходилася цивільна справа №643/15547/19 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання розписки від 14.07.2017 року недійсною.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 листопада 2019 року у справі №643/15547/19 частково задоволено заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову - заборонено вчиняти дії, направлені на відчуження автомобіля MITSUBISHI НОМЕР_3 (2008 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , належного ОСОБА_3 , в іншій частині заяви відмовлено, копію ухвали направлено до Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області для негайного виконання.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28.07.2020 року у справі №643/15547/19 первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики б/н від 14.07.2017 року в розмірі 17 895,00 доларів США, 3% річних в сумі 1 163,42 доларів США, 4 581,12 гривень витрат по сплаті судового збору, в іншій частині первісного позову відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_5 про визнання розписки від 14.07.2017 року недійсною залишено без задоволення.

Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова у справі №643/10382/18 задоволено позов ОСОБА_4 стягнуто із ОСОБА_3 на його користь заборгованість за договором позики у сумі 3 189 600 грн.

На підставі заяви стягувача ОСОБА_4 та виконавчого листа, №643/10382/18, виданого Московським районним судом м.Харкова 20.02.2019 року, приватний виконавець Близнюков Ю.В. 07 червня 2019 року відкрив виконавче провадження (т.1 а.с.72) і у той же день наклав арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_3 (т.1 а.с.126-127).

На запит приватного виконавця Близнюкова Ю.В. 14.08.2019 року Регіональний сервісний центр МВС в Харківській області повідомив, що згідно даних Єдиного державного реєстру МВС, за ОСОБА_3 , зареєстровано транспортний засіб - MITSUBISHI, L200 2477 (2008), чорний (т.1 а.с.75).

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №64240393 від 16.01.2020 року, за параметрами фізична особа ОСОБА_3 , знайдено:

1) публічне обтяження щодо арешту рухомого майна, яке зареєстровано 07.08.2019 року за №26873507 реєстратором - приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В., підстава постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 59744371 від 07.08.2019 року;

2) обтяження арешт рухомого майна, дата реєстрації: 25.04.2018 року, зареєстроване приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляк В. В. (т.1 а.с.76).

16 січня 2020 року приватний виконавець Близнюков Ю.В. направив ДП «Сетам» заявку по АСВП №59744371 щодо реалізації на електронних торгах належного ОСОБА_3 автомобіля MITSUBISHI, НОМЕР_3 (2008), чорний, яка містить відомості про вид майна, форму реалізації арештованого майна, найменування майна, відомості про майно, що виставляється на електронних торгах, його склад, характеристики, опис, стартову ціну продажу (оціночну вартість), місцезнаходження майна (адресу), відомості про зберігача, відомості про обтяження, реквізити рахунку для перерахування коштів; а також постанову про арешт майна боржника від 07.08.2019 року у ВП №59744371 і витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №64240393 від 16.01.2020 року (т.1 а.с.124-128).

Згідно протоколу №464468 проведення електронних торгів від 06.02.2020 року ДП «Сетам» провело електронні торги з реалізації майна (номер лота реалізованого майна 403816): легкового автомобіля MITSUBISHI L200, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , переможцем яких визнано ОСОБА_2 , майно придбане за суму 199 303, 00 грн (т.1 а.с.31).

10.02.2020 року приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. складено акт про проведені електронні торги, з якого вбачається, що відповідно до статті 61 ЗУ «Про виконавче провадження» передано на реалізацію MITSUBISHI, модель: L200, категорія: легковий, колір: чорний, рік виробництва: 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , об`єм двигуна: 2, 477, вид пального: дизель, пробіг: 315987, свідоцтво про транспортний засіб: НОМЕР_4 та ключ, яке належить (т.1 а.с.32-33).

Постановою приватного виконавця Близнюкова Ю.В. від 11.02.2020 року виконавчий лист №643/10382/18, виданий 20.02.2019 року Московським районним судом м.Харкова, та авансовий внесок у розмірі 500, 00 грн повернуто стягувачу ОСОБА_4 на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (т.1 а.с.77-78).

Листом від 20 липня 2021 року Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській області повідомив, що Згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС, який є складовою частиною НАІС (Національна автоматизована інформаційна система) ГСЦ МВС України, 20.08.2019 року Державною виконавчого службою накладено обтяження на проведення реєстраційних дій (ВП №59744371) на автомобіль Mitsubishi L200, 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 (т.2 а.с.45).

Згідно листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області від 27.09.2021 року №31/10-3267 на автомобіль Mitsubishi L200, 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , накладені такі обмеження на проведення реєстраційних дій:

з 20 серпня 2019 року на підставі постанови ДВС у ВП №59744371,

з 06 вересня 2021 року на підставі постанови ДВС у ВП №66700020,

з 21 листопада 2019 року на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 листопада 2019 року у справі №643/15547/19.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи не встановлено порушень правил, визначених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5, чи інших норм законодавства при проведенні електронних торгів 06.02.2020 року, які могли би бути підставою для визнання цих торгів недійсними, як і не встановлено порушення прав та законних інтересів позивача у результаті проведення електронних торгів.

Натомість, судом встановлено, що реалізація майна на електронних торгах була направлена на реальне та ефективне відновлення порушених майнових прав стягувача ОСОБА_4 та відбулась в межах виконавчого провадження ВП №59744371 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 , тобто під час примусового виконання заочного рішення Московського районного суду м.Харкова від 21.11.2018 року по справі №643/10382/18, яке є складовою частиною права на справедливий суд.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та, перевіряючи доводи апеляційної скарги, керується таким.

Сталою судовою практикою сформульовані такі висновки щодо правової природи реалізації майна у межах примусового виконання судових рішень.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

За загальним правилом реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною (частина перша статті 61 Закону України «Про виконавче провадження).

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто це правочин (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року (справа № 465/650/16-ц), від 23 січня 2019 року (справа № 522/10127/14-ц, та інші).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року (справа №678/301/12) викладено правовий висновок про те, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц викладено правовий висновок про те, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення положень закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Отже, проведення прилюдних торгів з порушенням встановленого порядку є підставою для визнання цих торгів недійсними лише за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка стверджувала, що проведені електронні торги відбулися (проведені) з порушенням встановленого публічного порядку щодо обов`язковості виконання судових рішень та правового режиму забезпечення позову. У підтвердження такого доводу зроблене посилання на існування судової заборони на відчуження спірного автомобіля як заходу забезпечення її позову до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Тобто позивачкою не заявлено про порушення правил проведення торгів, і таких порушень судом не встановлено. Окрім того, позивачкою не обґрунтована першочерговість і пріоритетна важливість можливого рішення суду на її користь у справі №643/15547/19 у порівнянні із обов`язковістю виконання судового рішення, яке набрало сили, у справі №643/10382/18 у контексті стверджуваного порушення встановленого публічного порядку.

Оцінювати наведені доводи позову і доводи апеляційної скарги слід з врахуванням правового висновку, викладеного у постанові ВП ВС від 29 жовтня 2019 року (справа №922/3537/17) щодо відчуження майна у період дії заборони.

«35. Судове рішення є обов`язковим до виконання; обов`язковість судового рішення належить до основних засад судочинства (пункт 9 частини другої статті 129, частина перша статті 129-1 Конституції України).

36. Отже, ухвала суду про забезпечення позову, зокрема про заборону відчуження нерухомого майна, встановлює обтяження такого майна незалежно від того, зареєстроване це обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи ні.

37. Водночас відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

38. Отже, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.

39. Суди не встановили, що заборона відчуження нежитлового приміщення, накладена судом в іншій справі № 643/9474/17 ухвалою від 24 липня 2017 року, була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як і не встановили, що ПП «Фудстар» знало чи мало знати про заборону відчуження. Тому така заборона не може бути протиставлена цьому підприємству, адже його недобросовісність як набувача спірного майна не доведена. Оскільки добросовісність належить до загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України), то вона презюмується.

40. Крім того, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно в разі задоволення позову. Іпотека або арешт нерухомого майна, що накладається виконавцем у межах виконавчого провадження, мають ту ж саму мету. Тому іпотека або арешт, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше, мають вищий пріоритет, ніж заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, які були зареєстровані пізніше. У цьому разі заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, не є перешкодою для реалізації майна, а покупець такого майна набуває право власності на нього вільним від зазначених обтяжень. Якщо ж майно не буде реалізоване, а іпотека буде припинена або буде знятий арешт, накладений виконавцем (зокрема, у випадку повного виконання боржником свого обов`язку), то заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, і надалі виконуватимуть функцію забезпечення позову.»

У межах розгляду цієї справи встановлені такі фактичні обставини:

арешт на спірний автомобіль накладений приватним виконавцем у межах примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили (справа №643/10382/18 за позовом ОСОБА_4 про стягнення боргу із ОСОБА_3 );

у справі №643/10382/18 арешт накладений виконавцем 07 серпня 2019 року, тоді як ухвала про забезпечення позову у справі №643/15547/19 постановлена судом 12 листопада 2019 року, тобто пізніше, ніж накладений арешт у рамках примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили;

за станом на час проведення електронних торгів у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна була відсутня інформація про обтяження, накладене ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 листопада 2019 року у справі №643/15547/19 і спір у справі не був вирішений рішення ухвалено судом 28 липня 2020 року;

за станом на час проведення електронних торгів про існуюче обмеження у проведенні реєстраційних дій відносно спірного автомобіля був повідомлений Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській області;

у справі відсутні докази про те, що про існування ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 листопада 2019 року у справі №643/15547/19 було відомо приватному виконавцю, ДП «Сетам» чи ОСОБА_2 та/або ж існували обставини, за яких вони (вказані особи) могли знати або були зобов`язані дізнатися про існування зазначеної ухвали суду про забезпечення позову.

Оцінюючи можливість порушення прав ОСОБА_1 як стягувача внаслідок реалізації спірного автомобіля, що належав ОСОБА_3 , апеляційний суд виходить з того, що у справі №643/15547/19 рішення суду по суті спору учасниками в апеляційному порядку не оскаржувалося, протягом 90 днів з дня набрання рішенням законної сили виконавче провадження не було відкрито, із заявою про видачу виконавчого листа представник позивачки ОСОБА_1 звернувся після сплину зазначеного строку, у зв`язку з чим ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 26 січня 2021 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року, скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою цього ж суду від 12 листопада 2019 року.

Що стосується заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у справі №643/10382/18, то ні ЗУ «Про виконавче провадження», ні Порядок реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016, не містять норми, яка б пов`язувала факт звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення із порушенням порядку реалізації арештованого майна.

Окрім того, ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 24 лютого 2020 року заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у справі №643/10382/18 залишена без задоволення.

Наявність у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження, накладене на спірний автомобіль 25 квітня 2018 року приватним виконавцем Попляком В.В., на яке зроблене посилання в апеляційній скарзі, не може бути визнане істотною обставиною для задоволення позову, так як позивачка по справі не є учасником зазначеного виконавчого провадження (стягувачем чи боржником)

Отже, слід визнати, що суд першої інстанції дотримався вимог процесуального закону та у відповідності до приписів ст.89 ЦПК України дав належну оцінку встановленим обставинам та поданим доказам і у відповідності до вимог ч.4 ст.265 ЦПК України у своєму рішенні надав вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Враховуючи встановлене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що інші доводи апеляційних скарг не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.367, п.1 ч.1ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу адвоката Святця Олександра Миколайовича, представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 03 липня 2023 року

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов