Справа № 216/3324/22
провадження 2/216/785/23
РІШЕННЯ

іменем України

24 березня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Гулковського О.С.,

представника позивача адвоката Демченка А.Г.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про визнання протиправними дій постачальника теплової енергії та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, стягнення моральної шкоди, завданої безпідставними вимогами,

встановив:

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання. КПТМ «Криворіжтепломережа» (надалі позивач) здійснюється постачання теплової енергії до нежитлового приміщення фізичної особи ОСОБА_2 для потреб опалення, за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене приміщення належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.1999 (копія додається). Будинок АДРЕСА_2 є багатоквартирним, подання теплоносія до будинку здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача (у відповідності до п 5.23 наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури № 80 від 18.05.2005 «Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005», де зазначено, що житлові будинки повинні обладнуватися опаленням і вентиляцією, що проектуються згідно зі СНиП 2.04.05) які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку. Отже, відповідач отримував теплову енергію, так як приміщення №3 не виокремлено від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнане для забезпечення опалення будинку. Теплова енергія до вказаного будинку КПТМ «Криворіжтепломережа» подавалася безперервно, про це вказують акти складені спільно з обслуговуючою (керуючою) компанією ТОВ «Дивобуд», яка обслуговує внутрішні системи опалення будинку АДРЕСА_2 про подачу теплоносія та припинення подачі (копії додаються). Той факт, що приміщення нежитлове підтверджується рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 531 від 09.07.2008 про переведення жилих приміщень в нежилі (копія додається). Борг позивач розраховував на підставі вартості відпущеної теплової енергії нарахованої з урахуванням тарифів які діяли у певні відрізки часу, а саме:

- за період з 01.01.2019р. по 30.11.2020р. тариф за 1 Гкал 1502,30 грн. (з ПДВ) ( згідно постанови НКРЕКП № 1672 від 09.09.20 р. для потреб інших споживачів);

- за період з 01.12.2020р. по теперішній час тариф за 1 Гкал 1814,34 грн. (з ПДВ) ( згідно постанови НКРЕКП № 2264 від 30.11.20 р. для потреб інших споживачів).

Нарахування на об`єкт виконується з урахуванням фактичних показань приладу обліку, згідно щомісячно наданих звітів (відомостей або актів). Кількість теплової енергії, що зафіксована приладом обліку, розподіляється між усіма споживачами, які підключені до даного приладу обліку. На будинок АДРЕСА_2 встановлений прилад обліку теплової енергії. Проектне теплове навантаження по нежитловому приміщенню №3 становить - Q год.= 0,0056 Гкал/год. Відповідач не виконує в добровільній формі обов`язок, покладений на нього законодавством щодо сплати за фактично отриману теплову енергію. В результаті чого за період з 01.10.2020р. по 14.04.2021р. заборгованість відповідача складає: 11131,37 грн. (згідно розрахунку нарахувань). Свої зобов`язання КПТМ «Криворіжтепломережа» виконало, а саме: постачання теплоносія на протязі всього періоду, проводилось не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області «Про початок та закінчення опалювального періоду», але відповідач у порушення ст.ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України, ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» оплату за отриману теплову енергію не здійснював. Крім цього, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, позивачем було нараховані індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Сума збитків від інфляції складає 357,26 грн. (з січня 2021 р. по травень 2021 р.), 3% річних 117,24 грн. (з 22.12.2020 р. по 07.07.2020 р.). Оскільки, на теперішній час борг за централізоване опалення відповідачем не сплачено, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права та просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, суму завданих збитків та судові витрати.

06 жовтня 2022 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про визнання протиправними дій постачальника теплової енергії та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, стягнення моральної шкоди, завданої безпідставними вимогами, в обґрунтування якого зазначено, що у квартирі АДРЕСА_3 , з 2019 року офіційно зареєстрований ОСОБА_3 , 1995 року народження. Ця людина має сплачувати за послуги централізованого опалення, за відповідними тарифами для населення, а не відповідач. Так, наприклад, судовим наказом по справі №216/6662/19 (боржник ОСОБА_3 , стягувач КП «Кривбасводоканал») саме з ОСОБА_4 були стягнуті кошти за користування послугами водопостачання та водовідведення за адресою квартира АДРЕСА_3 . Дії позивача за первісним позов щодо нарахування заборгованості стосовно ОСОБА_2 , за тарифами для підприємців є протиправними, та таким, що порушують ЗУ «Про захист прав споживачів». Тариф розрахований теплопостачальником, щодо квартири заявника є неправильним, адже вона є житловим приміщенням. Проте, ПАТ «Криворіжтепломережа» застосовувало тарифи для підприємців та/або «інших нежитлових приміщень». Згідно з відповіді Державної інспекції архітектури та містобудування України на запит ОСОБА_5 з якої вбачається: «Шляхом перевірки відомостей, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, за параметром пошуку «місце розташування об`єкта будівництва та адреса - АДРЕСА_1 » повідомляємо, що інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи анулювання станом на дату відповіді не виявлено». Позивач вважає, що позивач за первісним позовом допустив помилку, коли застосував тариф для непобутового споживача для розрахунку заборгованості відповідача. Вказана поведінка позивача порушує права відповідача. Указаними діями позивач за первісним позовом спричинив відповідачу моральну шкоду, пов`язану із відчуттям несправедливості, приниження честі, гідності та ділової репутації відповідача, а саме, позивач за первісним позовом поширює неправдиву інформацію, що боржником є ОСОБА_2 . Своїми діями, позивач за первісним позовом створює додаткові труднощі для відповідача, пов`язані з необхідністю виправдовуватись в суді, витрачати свій час та сили на судовий процес. Тому, позивач оцінює розмір моральної шкоди у розмірі 6500, 00 грн. У позові просить визнати протиправними дії КПТМ «Криворіжтепломережа» щодо розрахунку заборгованості по оплаті за централізоване опалення у сумі 11131, 37 грн. за період 01.10.2020 по 14.04.2021, зобов`язати КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснити перерахунок заборгованості за період 01.10.2020 по 14.04.2021, застосувавши тариф для населення та зазначивши платником ОСОБА_3 , 1995 р.н. та стягнути з КПТМ «Криворіжтепломережа» моральну шкоду в розмірі 6500,00 грн.

21 листопада 2022 року до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначено, що із зазначеною позовною заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» не погоджується, вважає її безпідставною та необґрунтованою з наступних підстав.

КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснюється постачання теплової енергії до нежитлового приміщення фізичної особи ОСОБА_2 для потреб опалення, за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене приміщення належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.1999р. (копію було додано до позовної заяви). Той факт, що приміщення нежитлове підтверджується рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №531 від 09.07.2008 про переведення жилих приміщень в нежитлові (копію було додано до позовної заяви). Згідно з п. 4.2 даного рішення у разі наміру щодо зміни цільового призначення приміщення, яке переведено в нежитловий фонд, необхідно звернутися до виконкому міської ради для внесення відповідних змін у рішення виконкому міськради. ОСОБА_2 не надано жодного доказу про зміну цільового призначення даного приміщення. Пунктом 4.3. зазначеного Рішення, власників приміщень зобов`язано у місячний термін укласти договори з житлово-комунальними підприємствами на постачання комунальних послуг, утримання жилих будинків і прибудинкових території. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. До того ж, 01.03.2022 Дніпровським апеляційним судом було винесено постанову по справі №216/3686/20 за позовом КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за попередній період з 05.11.2018 по 16.04.2020 за постачання теплової енергії для потреб опалення саме нежитлового приміщення АДРЕСА_3 ., яким рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року залишено без змін.

01 грудня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, в якій зазначено, що 09.07.2008 рішенням Виконкому Криворізької міської ради №531 приміщення №3 за адресою: АДРЕСА_2 переведено у нежитловий фонд (офіс), надано дозвіл на перепланування та переобладнання. Власника квартири зобов`язанно отримати в Криворізькому регіональному відділі інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області дозволи на виконання робіт з перепланування та переобладнання. Проте, позивач та колишній власник вказаної квартири (повірений) не реалізували дозвіл на переведення квартири в нежитловий фонд (офіс) та не робили ніяких переобладнань. Згідно відповіддю Державної інспекції архітектури та містобудування України на запит ОСОБА_5 вбачається: «Шляхом перевірки відомостей, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, за параметром пошуку «місцерозташування об`єкта будівництва та адреса - АДРЕСА_1 » повідомляємо, що інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи анулювання станом на дату відповіді не виявлено. Згідно з Довідкою від БТІ від 20.10.2022 стосовно того, що квартира за ОСОБА_6 , станом на 31.12.2012 і на сьогодні зареєстрована як квартира АДРЕСА_3 . Крім цього, 28.08.2013 Рішенням сесії Криворізької міської ради №2161 ухвалено новий Порядок переведення житлових будинків і приміщень (квартир) у нежитлові в м. Кривому Розі. Цим порядком, Криворізька міська рада додатково встановила правило, згідно з яким: - п. 2.10 у разі невведення об`єкта бізнесу в експлуатацію протягом трьох років, рішення виконкому міської ради про переведення приміщення з житлового в нежитловий фонд втрачає чинність. А тому Рішення №531 від 09.07.2008 втратило чинність. Разом з тим, згідно п. 2.10. Порядку №4035 від 24.02.2006 «Про затвердження Порядку переведення жилих будинків і приміщень (квартир) у нежилі м. Кривого Рогу», рішення виконкому міської ради про переведення жилого приміщення у нежиле одночасно є дозволом на розробку відповідного проекту реконструкції цього приміщення. Рішення №531 від 09.07.2008 саме по собі не свідчить, що квартира АДРЕСА_4 була переобладнана у офіс (нежитлове приміщення). Згідно цього рішення (пункт 2), було дозволено переобладнання. Однак, для того, щоб переобладнати квартиру в офіс і займатись підприємницькою діяльністю власнику було необхідно вчинити ряд дій, зокрема (пункт 4 рішення):

- оформити проектну документацію на переобладнання та перепланування приміщення і погодити її у встановленому порядку;

- отримати в криворізькому відділі інспекції ДАБІ дозволи на виконання робіт з перепланування та переобладнання;

- перед початком будівельних робіт з реконструкції приміщень укласти угоди зі спеціалізованими підприємствами на збирання та вивезення будівельного сміття.

Як вбачається з відповіді ДІАМ та довідки з БТІ від 20.10.2022, жодних з наведених дій позивач не вчиняв. Тому, квартира АДРЕСА_3 - є житловим приміщенням (квартирою). Враховуючи викладене ОСОБА_2 додатково просив зазначити у мотивувальні частині рішення суду, що квартира АДРЕСА_3 - є житловим приміщенням (квартирою) та не була переведена у нежитловий фонд відповідно до рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради №531 від 09.07.2008.

11 січня 2023 року за клопотанням відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_2 долучено до матеріалів справи відповідь Виконкому Криворізької міської ради від 18.11.2022, щодо статусу приміщення (квартири), довідку БТІ від 20.10.2022, Рішення Криворізької міської ради від 28.08.2013 «Про Порядок переведення житлових будинків і приміщень (квартир) у нежитлові м. Кривому Розі» та «Порядок переведення житлових будинків і приміщень (квартир) у нежитлові м. Кривому Розі»

22 лютого 2023 року за клопотанням представника КПТМ «Криворіжтепломережа» долучено до матеріалів справи копію відповіді виконкому Криворізької міської ради від 14.02.2023р., копію договору №3028 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари від 23.05.2011 та копію постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.05.2018р. у справі №216/6261/16-ц, за позовом ОСОБА_1 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживачів, розірвання договору на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари відповідно до якого в процесі розгляду справи розглядалося питання, щодо законності застосованого тарифу «інші споживачі» та в позові відмовлено.

На підставі ухвали суду від 22.02.2023 закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача за первісним позовом, адвокат Демченко А.Г., під час розгляду справи позов КПТМ «Криворіжтепломережа» підтримав та наполягав на його задоволенні, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Представник відповідача за первісним позов, ОСОБА_1 , заперечував щодо задоволення первісного позову, зустрічний позов ОСОБА_2 підтримав та просив задовольнити.

Суд, вислухавши доводи та аргументи учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, відзиви на позовні заяви та відповіді на відзив, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правила надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення та Правила надання населенню послуг централізованого опалення холодної та гарячої води і водовідведення.

КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (надалі по тексту Правила), надає населенню м. Кривого Рогу, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, у тому числі й за місцем знаходження приміщення відповідача.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а пунктом 5 частини 3 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_3 на праві власності належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22 квітня 1999 року, який зареєстровано в Криворізькому бюро технічної інвентаризації 23 червня 1999 року (а.с. 5).

Рішенням Виконкому Криворізької міської ради №534 від 09.07.2008 переведено жилі приміщення у нежилі, серед яких й квартира АДРЕСА_3 .

Пунктом 4.3. власників приміщень зобов`язано у місячний термін укласти договори з житлово-комунальними підприємствами на постачання комунальних послуг, утримання жилих будинків і прибудинкових територій (а.с. 6).

23 травня 2011 року між ФОП ОСОБА_1 та КПТМ «Криворіжтепломережа» було укладено договір №3028 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари. Договір діє з 25.08.2008 по 25.08.2013 і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну не надійде заява однієї із сторін про відмову від договору. Договір скріплений підписами та печатками сторін ОСОБА_1 та КПТМ «Криворіжтепломережа», як фізичної особи-підприємця. (а.с. 87-89).

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2017 у задоволенні позову ОСОБА_1 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживачів, розірвання договору на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари, відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.05.2018, рішення суду від 27.11.2017 залишено без змін.

Отже, договір №3028 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари, укладений між 23 травня 2011 року між ФОП ОСОБА_1 та КПТМ «Криворіжтепломережа» на момент розгляду справи не розірваний та є дійсним.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа.

З розрахунку наданого КПТМ «Криворіжтепломережа» підтверджений факт наявності заборгованості відповідача ОСОБА_2 за постачання теплової енергії, яка з 01.10.2020 по 14.04.2021 складає 11131,37 грн.

Отже, судом встановлено, що у зазначений період КПТМ «Криворіжтепломережа» надавало послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , якими користувався відповідач, як власник майна, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами про подачу теплоносія та про його відключення (а.с. 11-14).

Таким чином, суд вважає, що обставини порушення оплати за надані послуги з централізованого опалення є доведеними повністю, внаслідок чого позивач отримав право на відшкодування заборгованості в судовому порядку, а тому вимоги первісного позову про стягнення боргу по оплаті за централізоване опалення у розмірі 11131,37 грн є доведеними належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню.

Крім цього, позивач, пред`являючи вимоги про відшкодування заборгованості за централізоване опалення, просив, у тому числі, стягнути інфляційні втрати та 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України.

Так, за визначенням, наданим у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України.

До позову представником КПТМ «Криворіжтепломережа» надано розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, згідно з яким інфляційні втрати та 3% річних склали 357,26 грн та 117,24 грн відповідно. Вказаний розрахунок не спростований відповідачем та іншого розрахунку матеріали справи не містять, а тому суд вважає прийняти до уваги розрахунок інфляційних збитків та 3% річних саме у такому розмірі та за вказаний період, внаслідок чого вимоги первісного позову про стягнення інфляційних збитків та 3% річних, передбачених ст. 625 ЦК України, також є доведеними належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача ОСОБА_2 за зустрічним позовом судом встановлено наступне.

Обґрунтовуючи свої вимоги про визнання протиправними дій постачальника теплової енергії та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, стягнення моральної шкоди, завданої безпідставними вимогами, позивач посилався на те що, у квартирі АДРЕСА_3 з 2019 року офіційно зареєстрований ОСОБА_3 , 1995 року народження. Ця людина має сплачувати за послуги централізованого опалення, за відповідними тарифами для населення, а не відповідач. При цьому, доказами, що вказане нерухоме майно є житловою квартирою є:

- судовий наказ по справі №216/6662/19, яким саме з ОСОБА_4 були стягнуті кошти за користування послугами водопостачання та водовідведення;

- відповідь Державної інспекції архітектури та містобудування України на запит ОСОБА_5 з якої вбачається: «Шляхом перевірки відомостей, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, за параметром пошуку «місце розташування об`єкта будівництва та адреса - АДРЕСА_1 » повідомляємо, що інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи анулювання станом на дату відповіді не виявлено»;

- довідка КП «Криворізьке районне БТІ» ДОР» від 20.10.2022 згідно з якою, квартира за ОСОБА_6 , станом на 31.12.2012 і на сьогодні зареєстрована як квартира АДРЕСА_3 ;

- Рішення сесії Криворізької міської ради №2161 від 28.08.2013, яким ухвалено новий Порядок переведення житлових будинків і приміщень (квартир) у нежитлові в м. Кривому Розі. Цим порядком, Криворізька міська рада додатково встановила правило, згідно з яким: у разі невведення об`єкта бізнесу в експлуатацію протягом трьох років, рішення виконкому міської ради про переведення приміщення з житлового в нежитловий фонд втрачає чинність. А тому Рішення №531 від 09.07.2008 втратило чинність;

- відповідь Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради від 18.11.2022.

Разом з цим, оцінюючи надані позивачем ОСОБА_2 письмові докази, суд не погоджується з його позицією з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 і ст. 322 ЦК України, власність зобов`язує і власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто, саме на власника майна, у даному випадку ОСОБА_2 , а не на іншу особу покладено тягар утримання майна, що йому належить, у тому числі й оплата послуг з централізованого опалення, тому твердження, що ОСОБА_3 , 1995 року народження, повинен сплачувати житлово-комунальні послуги є хибним.

Також, суд не бере до уваги доводи позивача ОСОБА_2 про те, що квартира АДРЕСА_3 , не була переведена в нежитлове приміщення, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, рішенням Виконкому Криворізької міської ради від 09 липня 2008 року №534 переведено жилі приміщення у нежилі, серед яких й квартира АДРЕСА_3 . При цьому, наявність судового наказу КП «Кривбасводоканал», відсутність виконання будівельних робіт та проектної документації та надані позивачем письмові відповіді з Державної інспекції архітектури та містобудування України на запит ОСОБА_5 , довідка КП «Криворізьке районне БТІ» ДОР» від 20.10.2022, відповідь Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради від 18.11.2022, не є підтвердженням того, що вказана квартира дійсно знаходиться у житловому фонді за наявності рішення Виконкому Криворізької міської ради від 09 липня 2008 року №534 про переведення цієї квартири в нежитловий фонд.

Поряд з цим, з відповіді Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради від 18.11.2022 (а.с. 67) вбачається, що для вирішення питання щодо скасування рішення виконкому міськради «Про переведення квартир із житлового у нежитловий фонд», до виконкому Криворізької міської ради (пл. Молодіжна, 1) надається наступний пакет документів:

- заява на ім`я міського голови;

- копія або оригінал документу, що підтверджує переведення вказаного нежилого приміщення із житлового фонду (рішення виконавчого комітету);

- копії правоустановчих документів на приміщення;

- технічний висновок проектної організації, яка має відповідну ліцензію, про можливість використання нежилого приміщення, як жилого, у разі відсутності будь-якої реконструкції.

Згідно з відповіддю Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради на запит адвоката Аліни Цвіркун (а.с. 86) вбачається, що відповідно до рішення виконкому міської ради від 09.07.2008 №531 квартиру АДРЕСА_4 (Сиволапа) переведено із житлового фонду в нежитловий під розміщення офісу. Згідно зі ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання щодо скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень. Зміни до вищезазначеного рішення виконкому міської ради не приймалися та заяви щодо його скасування до департаменту не надходило.

Таким чином, відомостей щодо скасування чи недійсності рішення виконкому міської ради від 09.07.2008 №531 матеріали справи не містять.

Крім цього, помилковим є посилання позивача ОСОБА_2 на Рішення сесії Криворізької міської ради №2161 від 28.08.2013, яким ухвалено новий Порядок переведення житлових будинків і приміщень (квартир) у нежитлові в м. Кривому Розі, оскільки цим порядком встановлено процедуру переведення житлових будинків і приміщень (квартир) у нежитлові в м. Кривому Розі, яка діє саме з 28.08.2013, в той час як квартиру АДРЕСА_3 переведено із житлового фонду в нежитловий під розміщення офісу на підставі рішення від 09.07.2008, тобто до ухвалення Рішення сесії Криворізької міської ради №2161.

Отже, під час розгляду справи протиправні дії постачальника теплової енергії - КПТМ «Криворіжтепломережа», не знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, тому позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині та в частині зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості та стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають та, як наслідок, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про визнання протиправними дій постачальника теплової енергії та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, стягнення моральної шкоди, завданої безпідставними вимогами слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, з урахуванням задоволення первісного позову з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ст.ст. 11, 15, 16, 257, 264, 268, 319, 322, 509, 525, 526, 527, 625, 901, 903 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 5-8, 12-19, 23, 76, 77, 81, 89, 128, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України суд,

ухвалив:

Позовну заяву комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу по оплаті за централізоване опалення в розмірі 11131 (одинадцяти тисяч ста тридцять однієї) гривні 37 копійок, суму збитків від інфляції - 357 (трьохсот п`ятдесяти семи) гривень 26 копійок, 3% річних 117 (ста сімнадцяти) гривень 24 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесяти однієї) гривні.

У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про визнання протиправними дій постачальника теплової енергії та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, стягнення моральної шкоди, завданої безпідставними вимогами відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», , місце проживання (знаходження): Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання (знаходження): АДРЕСА_5 .

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ