Пр.№2-др/756/52/23
У Х В А Л А

13 квітня 2023 року Оболонський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.

секретаря Любін А.Ю.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 03.12.2020, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» про захист прав споживача, стягнуто з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на користь позивача:

- три відсотки річних, нараховані на суму основного боргу за період з 15.09.2016 по 15.09.2019 у розмірі 5 400 грн.;

- три відсотки річних, нараховані на суму процентів за період з 15.09.2016 по 15.09.2019 у розмірі 1 224,58 грн.;

- інфляційні втрати, нараховані на суму основного боргу за період з 15.09.2016 по 15.09.2019 у розмірі 24 672 грн.;

- інфляційні втрати, нараховані на суму процентів за період з 15.09.2016 по 15.09.2019 у розмірі 5 594,79 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 14.02.2022, зазначене вище рішення скасоване в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування коштами і ухвалено нове рішення в цій частині, яким стягнуто з відповідача на користь позивача проценти за користування коштами на період з 15.09.2016 по 15.09.2019 у розмірі 62 604 грн.

18.05.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в даній справі щодо понесених ним витрат на професійну правничу допомогу і витрат, що пов`язані з направленням поштової кореспонденції 24.11.2020 та від 12.11.2021 на загальну суму 15 329 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києві від 24.05.2022 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» про захист прав споживача в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу щодо наступних складових: вивчення і аналіз цивільної справи, складання позовної заяви, складання пояснень, складання заяви про ухвалення додаткового рішення, а також витрат за направлення суду поштової кореспонденції 24.11.2020 - залишено без розгляду. В іншій частині заяву повернуто заявнику.

Постановою Київського апеляційного суду від 18.11.2022 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 24.05.2022 року залишена без змін.

24.03.2023 ОСОБА_1 вдруге звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій посилається на те, що залишення без розгляду його попередньої заяви не перешкоджає повторному зверненню після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

У зв`язку з чим просить суд стягнути на свою користь з відповідача судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн., поштові витрати, пов`язані із розглядом справи у розмірі 9,00 грн. Посилається на те, що до моменту остаточного вирішення справи не міг визначитись з сумою судових витрат, а тому просить поновити строк на подання доказів, понесених ним судових витрат з наступних підстав.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03.12.2020 року було отримано ним 16.10.2021. Дане рішення було оскаржене в апеляційному порядку. Копію постанови Київського апеляційного суду від 14.02.2022, якою апеляційна скарга позивача була задоволено повністю, він отримав 13.05.2022 року. Адвокатом Панченком А.В. 16.05.2022 року був складений акт про надання послуг у даній справі.

18.05.2022 року він звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат на правничу допомогу. Наголошує, що до 16.05.2022, від незалежних від нього причин не було доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу. Водночас в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , в якій він попередив суд про те, що визначити остаточний розмір судових витрат не зможе до остаточного вирішення справи. Ухвалою суду від 24.05.2022 заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку для подання доказів щодо понесених судових витрат.

В подальшому, відбулось оскарження ухвали суду від 24.05.2022 року в апеляційній та касаційній інстанціях. Копію ухвали Верховного Суду ОСОБА_1 отримав 15.03.2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що судове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» про захист прав споживача було ухвалено судом першої інстанції 03.12.2020.

Вперше докази понесення судових витрат подано до суду одночасно з заявою про ухвалення додаткового рішення 18.05.2022, однак ця заява не містила клопотання про поновлення строку на подання таких доказів, у зв`язку з чим ухвалою суду від 24.05.2022 її залишено без розгляду.

У заяві, що подана суду 24.03.2023 заявником заявлено клопотання, оскільки він вважає завершення процедур апеляційного та касаційного оскарження рішення суду та ухвали від 24.05.2022 поважною причиною для неподання доказів у строк, визначений ч.8 ст.141 ЦПК України. На думку суду визначені заявником обставини не можуть вважатись поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки фактично є суб`єктивним тлумаченням застосовування зазначених норм права самим заявником, а саме, що докази понесення судових витрат можна подавати після завершення процедури оскарження судового рішення, а не протягом п`яти днів з моменту його ухвалення. Помилкове та довільне тлумачення норм процесуального закону не є підставою для поновлення пропущеного у зв`язку з цим строку.

Керуючись ст.ст.127, 141 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні пропущеного процесуального строку для подання доказів про понесення судових витрат.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя: А.М.Майбоженко