справа № 489/7321/21 провадження №2/489/343/23
РІШЕННЯ

Іменем України

04 липня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Клюсевич-Шарапової Н.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб - Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, Миколаївської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадщину

встановив:

У жовтні 2021 року позивач, через свого представника авоката Душаченко І.С., звернулася до суду з позовом в якому просить:

- встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та земельну ділянку, кадастровий номер: :03:089:0005, що розташовані по АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як на підставу позовних вимог вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, після смерті якої залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Нрухоме майно належало спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.1999, зареєстрованого в КП «Миколаївське МБТІ» від 18.08.1989 зареєстрованим номером № 12345 та земельна ділянка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.12.2009.

Протягом двадцяти років позивач зі своєю родиною мешкає в вказаному будинку. Спадкоємцями спадкодавця є позивач, яка є рідною її дочкою, а також дочка ОСОБА_2 , яка на момент смерті не була зареєстрована і не проживала зі спадкодавцем та заяву про прийняття спадщини не подавала.

В травні 2021 року позивач захворіла на COVID-19 та після перенесення захворювання звернулася з заявою про прийняття спадщини до Першої миколаївської державної нотаріальної контори. Одна, державний нотаріус роз`яснив позивачу, що оскільки відсутнє рішення суду що підтверджує факт прийняття спадщини, завести спадкову справу та видати свідоцтво про спадщину за законом він не має можливості та порекомендував для вирішення цього питання звернутися до суду.

Посилаючись на наведені обставини, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва суду від 11.11.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Цією ухвалою витребувано з Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 26.10.2022 до участі у справі в якості третьої особи залучено Миколаївську міську раду. Цією ухвалою витребувано від Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області витяг із Спадкового реєстру щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання, призначене на 21.06.2023, учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надала до суду письмову заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідачі у заяві від 07.10.2022 просила розгляд справи здійснювати за її відсутності та вказала про визнання позову повністю та проти його задоволення не заперечує.

Треті особи свого представника в судове засідання не направила, письмових пояснень щодо позову не надали, що не перешкоджає розгляду справи. Крім того, третя особа нотаріальна контора у поданій до суду заяві просила розглядати справу за відсутності її представника.

За приписами частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27.11.2020.

Факт родинних відносин позивача з спадкодавцем, як дочкою та матір`ю, підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а зміна прізвища позивача з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » - свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , також є дочкою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Відповідно до нотаріального договору купівлі-продажу від 20.07.1989 ОСОБА_5 була власником житлового будинку з усіма господарськими спорудами та побутовими будівлями, розташованому в АДРЕСА_1 .

Договір купівлі-продажу житлового будинку зареєстровано на ім`я ОСОБА_5 в МБТІ 18.08.1989 за реєстровим № 12345.

Право власності спадкодавця ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0500 га за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, підтверджується Державним актом на про власності на земельну ділянку від 19.12.2009.

З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , вбачається що його виготовлено станом на 07.10.2021 на замовлення позивача ОСОБА_3 .

Згідно відповіді Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07.10.2021 № 2-6093 об`єкти самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 відсутні. Власником житлового будинку за вказаною адресою на підставі нотаріального договору купівлі-продажу від 20.07.1989 є ОСОБА_5 .

Згідно актів про проживання від 01.08.2021, за показами сусідів спадкодавця ОСОБА_9 , ОСОБА_10 позивач ОСОБА_3 разом із своєю родиною - чоловіком ОСОБА_11 та дітьми ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 фактично проживали з 1989 року з ОСОБА_5 по день смерті останньої, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Із роз`яснення Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 31.07.2021 № 829/01-16 вбачається, що нотаріусом відмовлено позивачу в оформленні спадщини, оскільки нею пропущений шестимісячний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не надано документів на підтвердження факту проживання разом із спадкодавцем та порекомендовано звернутися з відповідним позовом до суду.

Факту заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 судом не встановлено та таких доказів матеріали справи не містять.

Із заяви відповідача ОСОБА_2 вбачається, що вона проживає в АДРЕСА_2 .

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до висновків, які містяться в постановах Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №691/548/18, від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері та момент відкриття спадщини проживала разом з спадкодавцем, що підтверджується письмовими поясненнями сусідів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та не оспорюється іншими учасниками справи та навпаки підтверджується відповідачем, яка як спадкоємець першої черги за законом спадщину в установлений законом строк не прийняла.

Враховуючи, що позивач позбавлена в досудовому порядку оформити спадкові права та доведеність факту постійного проживання позивача на момент відкриття спадщини з спадкодавцем, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Так як позивач вимогу про розподіл судового збору не заявляла, тому виходячи з меж судового розгляду, встановлених частиною першою статі 13 ЦПК України, розподіл таких витрат суд не здійснює.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та земельну ділянку кадастровий номер: :03:089:0005, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду можу бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

третя особа: Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, місце знаходження: м.Миколаїв, вул. Шевченко, 42;

третя особа: Миколаївська міська рада, місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст судового рішення складено 04.07.2023.

Суддя І.В.Коваленко