Провадження № 2/554/532/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е )

06 квітня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі - Грай К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

На обґрунтування позову вказав, що малолітній ОСОБА_1 перебуває на обліку Служби у справах дітей по Московському району, як дитина, що опинилась у складних життєвих обставинах. Мати дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, батько ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тривалий час мешкає окремо від родини. Після смерті матері малолітній ОСОБА_4 по акту органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку 19.04.2022 був доставлений до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 16». Батько ОСОБА_2 не мав можливості забрати дитину на виховання до себе і не заперечував щодо тимчасового влаштування сина до родини ОСОБА_5 , про що повідомив у своїй заяві від 27.05.2022 року. Дитина, яка залишилась без батьківського піклування, ОСОБА_4 був влаштований до родини ОСОБА_5 . Батьки ОСОБА_6 зловживали спиртними напоями, не займалися вихованням дитини, навчанню та розвитку не приділяли уваги. З боку сусідів були скарги на батька дитини, який зловживав алкогольними напоями. У липні 2022 року , у зв`язку з воєнним станом у країні, родина ОСОБА_5 планувала виїхати за межі країни. 30.06.2022 року до Служби у справах дітей по Московському району звернувся ОСОБА_2 із заявою про надання службою у справах дітей погодження на виїзд його малолітнього сина ОСОБА_1 до Чеської Республіки у супроводі третьої особи ОСОБА_5 . Службою у справах дітей по Московському району з ОСОБА_2 було проведено бесіду щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків та попереджено про наслідки їх невиконання. Батько повідомив, що не має можливості забрати сина на спільне проживання та виховання до себе , оскільки не має роботи та можливості матеріально забезпечувати дитину. Після того, як малолітній ОСОБА_1 разом з родиною ОСОБА_5 виїхали з м. Харкова та доїхали до Волинської області, родина ОСОБА_5 змінила свої рішення про спільний виїзд ОСОБА_6 з ними за межі України. Відповідно до листа адміністрації притулку для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації, 20.07.2022 року малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був влаштований до ввіреного їм закладу за заявою ОСОБА_5 та рідної сестри ОСОБА_7 , яка мешкає у м. Луцьк Волинської області, де перебуває на даний час. З цих підстав, звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 03 січня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі (а.с.27).

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 13 лютого 2023 року підготовче провадження по справі закрито справу призначено до розгляду по суті (а.с.34).

14 березня 2023 року до суду від Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської обласної ради надійшов висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_1 (а.с.42-43)

Представник позивача Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Макарійчук А.В. надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, проти прийняття заочного рішення не заперечує (а.с.32).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи (а.с.29,36,46-49), про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав, суд відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Московським відділом РАЦС Харківського МУЮ від 18.02.2009 року, а/з 86, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що його матір`ю є ОСОБА_3 , батьком ОСОБА_2 (а.с.6).

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 (а.с.21).

З копії Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 19.04.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 знайдено за місцем проживання та доставлено до Міської клінічної дитячої лікарні (а.с.15)

З копії заяви ОСОБА_2 від 27.05.2022 року вбачається, що він надав згоду на тимчасове влаштування його сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сім'ю ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що немає змоги забрати сина з лікарні (а.с.16).

З копії заяви ОСОБА_1 від 27.05.2022 року вбачається, що останній надав згоду на тимчасове проживання у родині дядька ОСОБА_5 (а.с.20)

Наказом Департаменту служб у справах дітей по Московському району від 27.05.2022 року передано на тимчасове влаштування, як дитини, яка фактично залишилась без батьківського піклування та потрапила у складні життєві обставини , ОСОБА_1 в родину ОСОБА_5 (а.с.8).

З інформації наданої КНП «Міська дитяча поліклініка № 13» Харківської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в КНМ «Міська дитяча поліклініка № 13» ХМР з народження . На прийом до поліклініки дитина приходила у супроводі батька або матері, а також часто без супроводу батьків, з боку сусідів були скарги на батька дитини, який зловживав алкогольними напоями. Також зі слів сусідів дитину часто бачили на вулиці одну в пізній час доби (а.с.10).

З інформації наданої класним керівником Левандовського Р. та директором ЗОШ І-ІІІ № 122 Харківської міської ради Харківської області, ОСОБА_8 , батько учня 7-Б класу ОСОБА_9 , протягом навчання ОСОБА_6 в школі в 5-7 класах не приходив до школи ні на батьківські збори, ні за викликом класного керівника чи вчителів -предметників, не телефонував, не цікавився успішністю сина. Під час відвідування учня вдома з батьком не вдалося жодного разу зустрітись та познайомитись. За словами матері учня батько зловживав алкоголем і неодноразово перебував на лікуванні від алкогольної залежності (а.с. 13).

З копії характеристики наданої класним керівником ОСОБА_1 та директором ЗОШ І-ІІІ № 122 Харківської міської ради Харківської області вбачається, що ОСОБА_1 навчається в ХЗОШ № 122 з першого класу. Хлопець володіє програмним матеріалом на низькому рівні. За час навчання не виявив зацікавленості ні до навчання, ні до спорту. Протягом навчання учень мав багато пропусків, що безумовно впливало на його успішність. Через пропуски не мав товаришів у класі, повагою однокласників не користувався. Виховувався ОСОБА_6 у повній сім`ї , але батьки зловживали алкоголем. Батьки не завжди надавали довідки про причини відсутності дитини, а іноді і самі заохочували дитину до пропусків школи. Батьки не цікавилися успішністю дитини , з вчителями не спілкувались. До школи хлопчик приходив охайно одягнутий, мав усе необхідне для навчання (а.с.14).

З копії заяви ОСОБА_2 від 30.06.2022 року вбачається, що останній просив надати погодження служби у справах дітей на виїзд його сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі України до Чеської республіки у супроводі ОСОБА_5 (а.с.17).

До Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради 03.08.2022 року надійшов лист з Притулку для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації, з якого слідує, що з 20.07.2022 року в притулку перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки дитина залишилась без батьківського піклування просять терміново вирішити питання про подальше влаштування дитини (а.с.19).

З Висновку щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , складеного Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради, вбачається, що малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку Служби у справах дітей по Салтівському району, як дитина, що опинилась у складних життєвих обставинах. Мати дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських прав, тривалий час проживає окремо від дитини. Після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 був доставлений до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня», батько ОСОБА_2 не мав можливості забрати дитину на виховання до себе і не заперечував щодо проживання сина в родині ОСОБА_5 . За час перебування ОСОБА_6 у родині ОСОБА_5 батько жодного разу не цікавився його станом здоров`я та матеріально не підтримував. У липні 2022 року ОСОБА_2 надав згоду на виїзд сина ОСОБА_1 з родиною ОСОБА_5 за кордон. Після того, як малолітній ОСОБА_1 разом з родиною ОСОБА_5 виїхали з м. Харкова та доїхали до Волинської області, родина ОСОБА_5 змінила своє рішення про спільний виїзд ОСОБА_6 з ними за межі України. Відповідно до листа адміністрації притулку для дітей служби у справах дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації від 20.07.2022 року, малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був влаштований до ввіреного їм закладу за заявою ОСОБА_5 та рідної сестри ОСОБА_7 , яка мешкає у м. Луцьк Волинської облості, де перебуває на даний час. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради , як представник органу опіки та піклування , вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.42-43).

Зі змісту ч.ч.1-3 ст.150 СК України вбачається, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров» я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч.2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2,4 і 5 частин першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, що слідує зі змісту ст. 165 СК України.

В пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

З досліджуваних судом документів вбачається, що ОСОБА_2 самоусунувся від виховання свого малолітнього сина та виконанням своїх обов`язків, не цікавиться долею своєї дитини, не приймає участі у вихованні дитини, матеріально не забезпечує, не створює необхідні умови для проживання, виховання своєї дитини.

Дитина проживає на даний час з рідною сестрою ОСОБА_10 .

Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 ухиляються від обов`язків щодо виховання сина ОСОБА_1 , з урахуванням висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, суд вважає, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав відносно дитини.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу про його право, передбачене ст. 169 Сімейного кодексу України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, під час розгляду якого буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 15 СК України, статті 180 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу, у тому числі і щодо обов`язку утримувати дитину. Такий обов`язок матері, батька відповідно до частини першої статті 121 СК України ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до частини першої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Оскільки у справі встановлено, що батько дитини самоусунувся від виховання дитини, кошти на утримання дитини не надає, то відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно ч.ч. 1,2,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України в цивільному процесі є позивач та відповідач.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з позовної заяви позивачем не конкретизовано позовну вимогу в частині стягнення аліментів, а саме не зазначено на чию користь необхідно стягнути аліменти.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів за недоведеністю.

Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволене частково, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь Держави за однією позовною вимогою немайнового характеру у сумі 992 грн. 40 коп. В іншій частині позовних вимог судовий збір віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141, 229, 263-265, 268,289, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір на користь Держави у сумі 992 грн.20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разу розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, адреса знаходження: 61002 м.Харків, вул.Чернишевська, 55.

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Суддя Л.І.Савченко