Березівський районний суд Одеської області
10.04.2023
Справа № 494/125/23
Провадження № 2/494/173/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Римаря І.А

за участю: секретаря судового засідання Козубенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 494/125/23 за позовом ОСОБА_1 до Березівської міської ради Березівського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом ,-

В С Т А Н О В И В:

24.01.2023 року до Березівського районного суду Одеської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Березівської міської ради Березівського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом .

У своїй заяві позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, що включає в себе і житловий будинок площею 63 кв м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк позивач вступила в спадкові права та отримала два свідоцтва про право на спадщину. Проте право власності на вищезазначений будинок не оформила у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, оскільки за життя її батько не встиг здійснити державну реєстрацію прав на даний будинок та отримати свідоцтво про право власності на нього. Враховуючи те, що право на житловий будинок не було зареєстровано за ОСОБА_2 , то позивач не має можливості оформити спадкові права на нього в нотаріальному порядку. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернулася до суду з цим позовом та просить суд задовольнити його..

Відповідно до наказу Березівського районного суду Одеської області №1 ОД від 04.01.2023 року( з подальшими змінами), постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), Постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( з подальшими змінам) та відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 12.03.2020 року до 30.04.2023 року на усій території України карантин. Згідно з рекомендаціями МОЗ України громадянам серед інших заходів запропоновано залишатися вдома, тримати дистанцію, дбати про власну безпеку.

Також указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан , який продовжено до 20.05.2023 року.

Ухвалою суду від 06.02.2023 року після усунення недоліків по справі відкрито провадження.

Ухвалою суду від 16.03.2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду на 10.04.2023 року .

В судове засідання 10.04.2023 року позивач не з`явилася, одночасно 10.04.2023 року подала разом зі своїм представником до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, на позивних вимогах наполягають та просять їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 10.04.2023 р не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує, а також просить слухати справу у його відсутності (а.с.31).

За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами..

Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.12.2004 р. помер ОСОБА_2 (а.с.4).

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно заповіту посвідченого секретарем Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області Хрипун Л.І 30.07.2002 року ОСОБА_2 заповів позивачу все рухоме і нерухоме майно, яке належить йому, в тому числі житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .(а.с.10)

У відповідності до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що за час свого життя ОСОБА_2 не встиг здійснити державну реєстрацію прав на вищевказаний житловий будинок та отримати свідоцтво про право власності на нього. Згідно довідки №27 від 24.01.2022 р зазначено, що станом на 31.12.2012 р право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано за такою фізичною особою як « ОСОБА_2 ». (а.с.17)

Водночас, з наданої виписки з Погосподарської книги №4 на 2001-2005 роки відомо, що за ОСОБА_2 значиться домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де він є головою (а.с.18).

Відповідно до статті 1218 ЦК України: «До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті».

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України: «Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини».

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним».

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину житловго будинку за заповітом є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, за умови прийняття позивачем спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок за заповітом, який належав померлому на праві власності.

Рішення повинно відповідати вимогам Цивільно-процесуального кодексу України бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями 12, 13, 229, 265, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Березівської міської ради Березівського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок площею 63 кв м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач Березівська міська рада Одеської області (пл Ген Плієва 9, м. Березівка Одеської області, ).

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12.04.2023 року.

Суддя І.А. Римар