Справа № 212/2897/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Дехти Р.В., за участю секретаря судового засідання Зюркевич В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Кривому Розі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «універсал банк» про визнання кредитного договору недійсним та повернення безпідставно набутих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору недійсним та повернення безпідставно набутих грошових коштів.

Ухвалою суду від 02 травня 2023 року позовна заява була залишена без руху та позивачу був наданий строк для усунення недоліків.

24 травня 2023 року позивачем надана заява про усунення недоліків на виконання ухвалу суду про залишення позову без руху та уточнена позовна заява.

В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем та АТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір. В подальшому банком були здійснені певні платежі на користь невідомих осіб та здійснено списання відсотків за користування кредитом. Позивач вважає, що договір про надання кредиту, укладений маж позивачем та відповідачем є таким, що порушує право позивача та підлягає визнанню недійсним в частині безпідставно набутих коштів та інфляційних збитків за користування грошовими коштами. Позивач просить суд визнати кредитний договір, укладений між ОСОБА_1 та АТ «Універсал банк» недійсним та зобов`язати Ат «Універсал банк» повернути безпідставно набуті кошти за кредитним у сумі 104306,02 гривень та інфляційні збітки за їх користування у сумі 13705,49 гривень.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 19 червня 023 рок о 09 години 00 хвилин.

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву та 22 червня 2023 року до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, своєю заявою просив суд розглядати справу за його відсутності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом встановлено, що 04.12.2018 року та 03.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку, а також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, який в подальшому було збільшено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України.

Як роз`яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» недійсними правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця.

Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Стаття 1212 ЦК України, встановлює, що Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1)повернення виконаного за недійсним правочином;

2)витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3)повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4)відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Під час підписання Анкети-заяви 04.12.2018 року та 03.11.2021 року ОСОБА_1 на його банківській карті було встановлено кредит ний ліміт, після чого він неодноразово змінювався.

Про підвищення кредитних лімітів, клієнту направлялись PUSH повідомлення в мобільний додаток монобанк.

Кредитний ліміт змінювався неодноразового, в тому числі і за ініціативою клієнта.

Однак, суду не надано доказів того, що позивач звертався до кредитора з вимогою надання роз`яснень та незрозумілості умов кредитного договору.

Згідно із п. 8.1.1 Глави 8 «Відповідальність сторін» Розділу І «Загальні умови» Умов і правил, сторони несуть відповідальність на належне виконання своїх обов`язків відповідно до законодавства України та умов договору.

Суд ставиться критично до тверджень позивача, що він не надавав згоду на нарахування процентів за користування кредитними коштами.

Позивач особисто звертався до банку про збільшення та/або зменшення кредитного ліміту, а отже позивач, позивач звертаючись до банку погодився на запропоновані умови банку, користуючись даними кредитними коштами та здійснюючи оплату за користування кредитними коштами.

Правовідносини, які наразі існують між сторонами, щодо відкриття поточного рахунку, випуск платіжної картки, встановлення кредитного ліміту, надання у користування грошових коштів у межах кредитного ліміту, нарахування процентів за користування коштами, є наслідком вже укладеного сторонами по справі договору про надання банківських послуг від 04.12.2018 року та від 03.11.2021 року, який позивачем певний час виконувався.

Обставини справи свідчать про досягнення мети укладання договору про надання банківських послуг з боку позивача, оскільки він з дати укладання ним правочину 04.12.2018 року та від 03.11.2021 року та по дату подання позову користувався послугами банку.

З наданої банком виписки по рахунку, вбачається, що позивач використовував платіжну картку, що є доказом відсутності факту порушення його права.

В постанові Верховного суду від 30.06.2020, по справі №686/1296/17 провадження №61-4395 св.19: «Суди першої та апеляційної інстанції встановили, що на момент укладання кредитного договору до відома позичальника були належним чином доведені всі необхідні умови кредитного договору, кредитний договір підписано сторонами, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, позивач на момент укладання договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови, тому дійшли обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для визнання недійсним кредитного договору».

Враховуючи, що ОСОБА_1 підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які в тому числі містять умови про нарахування неустойки за прострочення повернення кредиту, розмір та порядок зміни кредитного ліміту та ненаданням позивачем належних та допустимих доказів, що правочин, який укладений між сторонами суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам , особа, яка вчиняє правочин, не мала необхідний обсяг цивільної дієздатності , волевиявлення не було вільним і не відповідало його внутрішній волі та правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову про визнання кредитного договору недійсним, враховуючи ті обставини, що позивач належними та допустимими доказами не довів законодавчих підстав, за якими правочин може бути визнаний недійсними.

Суд, враховуючи наданні докази приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання Ат «Універсал банк» повернути безпідставно набуті кошти за кредитом у сумі 104306,02 гривень та інфляційні збитки за їх користування у сумі 13705,49 гривень не підлягають зволенню, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що відповідач набув майно або зберіг його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) та майно підлягає поверненню за недійсним правочином.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства «універсал банк» про визнання кредитного договору недійсним та повернення безпідставно набутих грошових коштів, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30 червня 2023 року.

Суддя: Р. В. Дехта