Справа № 527/3266/22
провадження 2/527/144/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Глобине Глобинський районний суд Полтавської області в складі суду:

головуючого судді Левицької Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Папенко Л.І.,

представника відповідача - Назаренка В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором позики № 1972742 в сумі 14377, 24 грн та понесені судові витрати.

Заявлені вимоги мотивують тим, що 03 квітня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 1972742, на суму 6500 грн, згідно якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передали у власність ОСОБА_1 грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок ОСОБА_1

14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до вимог якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і боржниками.

В порушення взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 умови договору не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 14377,24 грн.

Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором позики № 1972742 в сумі 14377, 24 грн та понесені судові витрати.

31.01.2023 року представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем не надано до суду належного доказу, який би підтверджував укладання договору позики між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем, оскільки як доказ до позовної заяви додано роздруківку на папері із назвою Договір позики «Ануітет» № 1972742, разом з тим, електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису. Крім того, позивачем не надано доказів, що за вказаними роздруківками відповідач отримував та повертав позивачу будь які кошти.

Посилаючись на викладене, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

02.02.2023 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом є оригінал такого документа. Крім того, укладення угоди без заповнення заявки клієнтом, у якій останній зазначає усі свої дані, є неможливим.

В судове засідання представник позивача не з`явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив наступне.

03.04.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (ануїтет) № 1972742 на суму 6500 грн строком на 64 дні. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, електронний підпис позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 11 Договору позики, реквізити та підпис сторін. Підписанням вказаного договору ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомився на сайті ttps://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. п. 4. 1. п. 4 Договору позики).

Відповідно до п. 5 Договору, договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі (а.с.5).

За п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до змісту ч. 1-5 ст. 11 Закону, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

За ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

На підставі ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону, електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

На підставі ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Тому суд критично ставиться до тверджень представника відповідача стосовно того, що позивачем надано неналежний доказ на підтвердження існування кредитних правовідносин між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем.

Як вбачається з Довідки по проведених транзакціях (за договором № 1972742 від 03.04.2021), наданої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», для здійснення транзакцій з переказу коштів без відкриття рахунків ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладені договори на переказ коштів із операторами платіжних систем ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС». За договором № 1972742 від 03.04.2021року було здійснено наступні транзакції: 03.04.2021 року - 6500 гривень перерахування суми позики позичальнику, назва сервісу: «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС», код: 14672 .

Суд визнає вказану довідку належним та допустимим доказом на підтвердження перерахування коштів відповідачу.

14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до вимог якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і боржниками.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (платою за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (а.с.10-11).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики № 1972742 на загальну суму заборгованості 14377,24 грн (а.с.15)

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, право вимоги за Договором позики № 1972742 від 03.04.2021 року, укладеного між первісним кредитором ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , перейшло до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 1972742 від 03.04.2021, за позичальником рахується заборгованість: 6500,00 грн основна сума боргу; 7877,24 грн заборгованість за відсотками (а.с.16, 80).

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальник ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк суму позики та нараховані проценти від суми позики не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість.

Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за кредитними договором щодо повернення кредиту та процентів за користування ним.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання з повернення суми позики за кредитним договором, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основна сума боргу в розмірі 6500,00 грн, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, окрім основної суми боргу, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь 7877,24 грн заборгованість за відсотками.

Судом встановлено, що 03.04.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (ануїтет) № 1972742 на суму 6500 грн строком на 64 дні з процентною ставкою 1,6 % в день.

Отже, строк дії договору сплив 05.06.2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналізуючи вказані норми закону, суд зазначає, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Проте, як вбачається з Даних по кредиту, за кредитним договором № 1972742 від 03.04.2021, ОСОБА_1 були нараховані відсотки після закінчення терміну дії кредитного договору, а саме з 06.06.2021 року по 17.06.2021 року в сумі 1221,24 грн (а.с.80-81).

Приймаючи до уваги те, що відповідачу були нараховані відсотки в розмірі встановленому договором позики, разом з тим, після закінчення терміну дії договору, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки в сумі 6656,00 грн, що були нараховані йому в період дії кредитного договору, за виключенням 1221,24 грн, що були нараховані йому за період з 06.06.2021 року по 17.06.2021, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за договором позики підтверджені належними та допустимими доказами, тому суд вважає що позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн та заявлено позовні вимоги про стягнення 14377,24 грн.

Судом задоволено позовні вимоги на суму 13156,00 грн, що становить 91,50 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270,11 грн, що складає 91,50 % від 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», (ІВAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за договором позики № 1972742 від 03 квітня 2021 року:

-6500,00 грн - суму заборгованості за основною сумою боргу;

-6656,00 грн - заборгованості за відсотками,

а всього 13156,00 грн (тринадцять тисяч сто п`ятдесят шість грн 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 2270,11 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри, 30, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) .

Суддя Т. В. Левицька