СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
04 липня 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Жовноватюк В.С., за участю секретаря Лопатюк А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на утримання спільного майна,-
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 1/3 вартості коштів на утримання спільного майна у розмірі 8141,09 грн та сплачений судовий збір.
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають спільного сина. Позивач з сином проживають в квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Дана квартира в рівних долях належить сину 1/3, позивачу 1/3 та відповідачу 1/3. Відповідач не сплачує комунальні платежі та не дбає про помешкання, не утримує його, відтак з нього підлягає стягненню 1/3 витрат.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2023, визначено головуючого суддю Оксюту Т.Г.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 31.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Розпорядженням т.в.о. керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва Іваницької А. від 16.05.2023 № 174 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, відповідно до п. 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, оскільки суддю ОСОБА_3 звільнено у відставку (рішення Вищої ради правосуддя № 468/0/15-23 від 09.05.2023).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023 визначено головуючого суддю Жовноватюк В.С.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.05.2023 цивільну справу прийнято до провадження. Здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.
Сторони у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час і місце судового розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення.
Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 03.04.2018 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. В порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя: визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_2 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_2 .
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
У ч.1 ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 1 ст. 544 ЦК України).
Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок,що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.
Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).
Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.
Судом встановлено, що сторони є співвласниками квартири і відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Враховуючи наданий позивачем розрахунок зі сплати житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 1/3 понесених витрат.
Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем суду не надано.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274, 280 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на утримання спільного майна - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 /на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 / відшкодування витрат на утримання спільного майна у розмірі 8141 (вісім тисяч сто сорок одна) грн 09 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 /на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 / судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя В.С. Жовноватюк
Повний текст виготовлено 05.07.2023