Ухвала

Іменем України

21 червня 2023 року

м. Київ

справа № 369/8909/20

провадження № 61-8784ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Горбач Сергій Федорович, ОСОБА_2 ,

треті особи: приватний нотаріус Бучанського нотаріального округу Леденьов Іван Сергійович, Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форт»,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року у складі колегії суддів: Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Горбача Сергія Федоровича, ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Бучанського нотаріального округу Леденьов І. С., Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» про визнання недійсними акту приватного виконавця про передачу майна та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 серпня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу 05 квітня 2023 року засобами поштового зв`язку, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, визначеного частиною першою статті 354 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 серпня 2022 року, з посиланням на положення пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Апеляційний суд, виходив з того, що наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 серпня 2022 року є неповажними.

У червні 2023 року ОСОБА_1 , в особі представника - ОСОБА_3 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду.

У касаційній скарзі викладає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали, яке обґрунтовує тим, що копію оскаржуваного судового рішення отримала засобами поштового зв`язку 05 травня 2023 року, отже строк на касаційне оскарження спливав 05 червня 2023 року. Однак, у зв`язку з сімейними обставинами її представник перебувала у від`їзді з 04 червня 2023 року до 11 червня 2023 року, тому вважає, що строк пропущено з поважних причин.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження, поза увагою суду стали обставини, на які вона посилалася при поданні апеляційної скарги.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , зміст ухвали Київського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року, Верховний Суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Такого висновку Суд дійшов з огляду на таке.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно положень статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження, апеляційний суд врахував, що 24 серпня 2022 року було ухвалено оскаржуване рішення. Відповідно до супровідного листа, наявного в матеріалах справи, копію повного тексту оскаржуваного рішення було надіслано заявниці 24 серпня 2022 року.

В матеріалах справи міститься також клопотання представника ОСОБА_1 - Торгана В. Б. про ознайомлення із матеріалами справи, відповідно до якого представник ознайомився із матеріалами 01 вересня 2022 року.

У подальшому, 30 вересня 2022 року представник ОСОБА_1 - Торган В. Б. засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій посилався на те, що копію оскаржуваного рішення ним було отримано 01 вересня 2022 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року подану апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху, яку представник ОСОБА_1 - Торган В. Б. отримав 01 листопада 2022 року на електронну адресу та 09 листопада 2022 року засобами поштового зв`язку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Торганом В. Б. на рішення Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 24 серпня 2022 року визнано неподаною та повернуто адвокату Торгану В. Б.

30 березня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ознайомилась із матеріалами даної цивільної справи.

05 квітня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення ОСОБА_1 посилалась на те, що 01 вересня 2022 року її представник Торган В. Б. ознайомився із повним текстом оскаржуваного рішення й 30 вересня 2022 року подав апеляційну скаргу. 27 жовтня 2022 року Київським апеляційним судом було залишено без руху вказану апеляційну скаргу та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2022 року апеляційну скаргу було визнано неподаною та повернуто представнику Торган В. Б.

ОСОБА_1 зазначала, що адвокатом Торганом В. Б. фактично припинено надання їй правової допомоги після подання 30 вересня 2022 року апеляційної скарги на рішення Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 24 серпня 2022 року. Зокрема, 25 жовтня 2022 року адвокат Торган В. Б. в односторонньому порядку розірвав договір про надання правової допомоги з ОСОБА_1 , про що повідомив її в електронному листі з накладенням електронного цифрового підписом. Звертала увагу на те, що у порушення положень угоди про надання правової допомоги, адвокат Торган В. Б. не надав їй достовірної інформації про стан даної справи, зокрема, про оскарження рішення суду першої інстанції та про залишення поданої апеляційної скарги без руху, а неодноразові спроби заявниці дізнатись додаткову інформацію по даній справі від адвоката виявились марними.

Наголошувала, що про повернення апеляційним судом поданої апеляційної скарги вона дізналась лише 31 березня 2023 року після ознайомлення із матеріалами справи її нового представника. ОСОБА_1 вважала, що неправомірні дії її представника Торгана В. Б. стали причиною не усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Апеляційний суд, оцінюючи поважність підстав пропуску строку зазначив, що починаючи з 25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 була обізнана про те, що даний представник більше не буде надавити їй правову допомогу, зокрема, щодо представлення її інтересів в даній справі. Разом із тим ОСОБА_1 , будучи обізнаною про припинення Торганом В. Б. повноважень представництва останньої у вказаній цивільній справі, особисто чи за участю іншого представника не вжила заходів для з`ясування стадії розгляду поданої Торганом В. Б. апеляційної скарги та відповідно не усунула зазначених судом апеляційної інстанції недоліків.

Крім того, апеляційний суд повернув первісно подану апеляційну скаргу лише 02 грудня 2022 року, що свідчить про те, що ОСОБА_1 в період з 25 жовтня 2022 року по 02 грудня 2022 року мала об`єктивну можливість з`ясувати в апеляційній інстанції стан розгляду поданої апеляційної скарги її представником - Торганом В. Б. , однак не цікавилась інформацією щодо руху справи, не зверталась до суду першої чи апеляційної інстанції, щоб дізнатись про стан її розгляду. Натомість повторно звернулась із апеляційною скаргою лише 05 квітня 2023 року, тобто після 4 місяців з дня повернення первісно поданої апеляційної скарги.

Також апеляційним судом встановлено, що інтереси ОСОБА_1 , крім адвоката Торгана В. Б., представляв адвокат Паламарчук І. І. Доказів того, що повноваження останнього представлення інтереси ОСОБА_1 в судах матеріали справи відсутні.

Таким чином, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 серпня 2022 року є неповажними, тому відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Посилання заявниці на те, що вона була позбавлена можливості самостійно поцікавитись станом ініційованого нею провадження у зв`язку з тим, що адвокат Торган В. Б., який на момент первісного подання апеляційної скарги представляв її інтереси, не надав їй необхідної інформації, Верховний Суд відхиляє, оскільки сторона у справі не обмежується у своїй процесуальній поведінці діями довіреної особи (представника), має право реалізовувати свої права та виконувати обов`язки як самостійно, так і через свого представника. Обрання недобросовісного представника для здійснення представництва у суді не може обґрунтовувати поважності причин пропущення процесуальних строків, оскільки такий вибір відбувся за волею заявника.

Доводи касаційної скарги фактично були предметом оцінки апеляційного суду в ухвалі від 18 квітня 2023 року, і які суд обґрунтовано визнав неповажними.

Питання про поновлення строку для вчинення процесуальної дії вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»).

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 390, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадженняу справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Горбача Сергія Федоровича, ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Бучанського нотаріального округу Леденьов Іван Сергійович, публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форт» про визнання недійсними акту приватного виконавця, про передачу майна та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 квітня 2023 рокувідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак