Провадження №: 2/755/484/23
У Х В А Л А

"06" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Катющенко В.П., що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ТОВ «КУА «ВАЛПРИМ» (ПЗНВІФ «Комфорт таун»), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Магомедова Марина Гамедівна, про визнання права власності, визнання недійсним інвестиційного договору у частині, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. перебуває вказана цивільна справа.

10.11.2022 до суду надійшла заява представника відповідача - 1 ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді, у якій остання просить суд: прийняти заяву про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. у справі № 753/23090/21 та задовольнити заявлений відвід; визначити іншого суддю для розгляду справи № 753/23090/21.

Мотивуючи подану заяву посилається на те, що стороною відповідача-1 було виявлено порушення порядку відкриття провадження по справі № 753/23090/21. Зауважує про те, що стороною вбачаються обґрунтовані сумніви щодо того, що позивачем був дотриманий строк подання заяви про усунення недоліків поданої позовної заяви, а суддею така обставина належним чином перевірена. При цьому вважає, що не всі заявлені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 14.02.2022 були усунуті позивачем. Судом не взято до уваги те, що позивачем були подані аналогічні позови, що на думку сторони відповідача-1, є зловживанням процесуальним правами, що є недопустимим, тим самим націлено на маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями, а такі обставини, як вважає сторона відповідача-1, свідчать про високу ймовірність необ`єктивності судді у даній справі. Крім того, вважає, що суддею не було застосовано ч. 4 ст. 153 ЦПК України, вирішуючи питання про забезпечення позову, тому, на думку представника відповідача-1, вказані дії були вчинені на користь позивача та фактично порушують права відповідача-1 та відповідача-2 безпідставно, внаслідок неповного та необ`єктивного з`ясування обставин справи та розгляду поданої заяви.

У період часу з 09.11.2022 по 22.03.2023 вказана цивільна справа перебувала в Київському апеляційному суді.

В підготовчому судовому засіданні 06.04.2023 представника відповідача - 1 ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала заяву про відвід головуючому судді та додатково зазначила, що ще однієї підставою для відводу є безпідставність накладеного суддею арешту на майн, що встановлено постановою Київського апеляційного суду.

Представник відповідача -2 ТОВ «КУА «ВАЛПРИМ» - Гуримський О.В. відводів складу суду не мав, у вирішені заяви представника відповідача - 1 ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід послався на розсуд суду.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився.

Дослідивши підстави та доводи поданої заяви про відвід судді, вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до положень ч. 2, ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Перевіривши наведені у заяві підстави для відводу головуючого у справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки не вбачається будь-яких підстав для відводу, визначних ст. 36-37 ЦПК України, а також - процесуальних порушень в діях судді Катющенко В.П .

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10.12.2009 у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Змагальність судового процесу та покладення на суд обов`язку здійснювати цивільне судочинство об`єктивно та неупереджено є передумовою того, що рішення по суті справи може бути ухвалено як на користь позивача, так і відповідача, що не свідчить про зацікавленість або упередженість судді.

Таким чином, усі дії головуючого під час розгляду даної справи в повній мірі відповідають завданням та засадам цивільного судочинства, спрямовані на забезпечення захисту прав усіх учасників справи.

У частині направлення ухвали про залишення позовної заяви без руху, прийняття заяви про усунення недоліків та відкриття провадження у справі, суд зазначає таке. Так, датою створення супровідного листа є фактично днем виконання матеріалів справи відповідальним працівником апарату суду та у більшій мірі не свідчить про можливість, зокрема, відправки поштової кореспонденції у зазначену дату, з причин великого навантаження на відповідального працівника суду (секретаря судового засідання), що фактично унеможливлювало виконання у вказаний день та відповідний документ був відправлений стороні із незначною затримкою. Крім того, суд звертає увагу на те, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, що у відповідній частині могло уповільнити відправку зазначеної ухвали, відтак усунення недоліків стороною. У цій частині вважаю за необхідне звернути увагу також на те, що Верховний Суд наголошує, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (ухвала Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 21.07.2022 у справі № 127/2897/13-ц), а в рекомендаціях від 02.03.2022, прийнятих РСУ, зазначено таке: «6. Виважено підходити до питань, пов`язаних із поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану». Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, у суду були відсутні докази отримання позивачем ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, у зв`язку з чим вирішення питання щодо дотримання позивачем строку встановленого судом для усунення недоліків позовної заяви, не потребувало. Разом із тим, вважаю за необхідне вказати і про те, що опублікування відправлених у Єдиний державний реєстр судових рішень документів відноситься до компетенції Державного підприємства «Інформаційні судові системи» та не залежить від волевиявлення судді та будь-яких інших факторів, а здійснюється виключно уповноваженими адміністраторами.

У частині зауважень сторони відповідача-1 про те, що стороною при прийнятті позовної заяви та відкриття провадження у справі не було перевірено дотримання позивачем вимог, визначених п.6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суд зауважує наступне. Суд у відповідній частині позбавлений можливості перевірити підстави та предмет спору у справах, що надходять до суду, оскільки такі відомості не є загальнодоступними та не у повній мірі відображаються у АСДС «Д-3», що унеможливлює на відповідному етапі перевірити вказані вимоги. Разом із тим, сторони не позбавлені заявити відповідне клопотання, за наявності належних доказів, у відповідній частині.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходив із предмету позову та обставин, зазначених у заяві про забезпечення позову, а незгода учасника справи із процесуальними рішеннями судді, не може бути підставою для заявлення відводу. При цьому, суд також звертає увагу представника відповідача - 1 на невірне трактування постанови Київського апеляційного суду від 08.03.2023 щодо скасування ухвали Дніпровського районного суду м. Києва 22.09.2022, оскільки як вбачається з її мотивувальної частини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про передчасність постановлення дніпровським районним судом м. Києва ухвали про забезпечення позову, а не про її безпідставність, як зазначено представником відповідача - 1 під час вирішення питання про відвід.

За вказаних обставин, перевіривши наведені у заяві підстави для відводу головуючого у справі, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки фактично стороною відповідача-1 заявлено відвід судді з причин незгоди з її процесуальними рішеннями, жодна з наведених в законі підстав для відводу судді не знайшла свого підтвердження, заявником не доведено, що розгляд справи суддею Катющенко В.П. може призвести до ймовірності ухвалення незаконного, необґрунтованого та несправедливого судового рішення, а тому заява про відвід задоволенню не підлягає.

З огляду на приписи ч. 3 ст. 40 ЦПК України заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Катющенко В.П. слід передати для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Катющенко В.П. - необґрунтованою.

Передати заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Катющенко В.П., яка подана в межах розгляду цивільної справи №755/23090/21, для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текс ухвали складено 10.04.2023.

Суддя: