Справа № 464/4038/22
пр.№ 2/464/371/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2023 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Лісовської Т.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

в.о. міського голови, перший заступник міського голови заступник міського голови з економічного розвитку А.Москаленко 07.09.2022 звернувся в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , у якому просив:

- зобов`язати відповідача ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно плану-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу господарської споруди «Н 1»;

- зобов`язати відповідача ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно плану-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу господарських споруд «Н 2» та «Н 3»;

- зобов`язати відповідача ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно плану-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу навісу «2»;

- зобов`язати відповідача ОСОБА_5 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно плану-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу цегляного гаражу «КН» та навісу «З».

Згідно із заявою про зміну предмету позову від 24.02.2023, позивач просить: звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу господарських споруд «Н 1», «Н 2» та «Н 3», навісу «2», цегляного гаражу «КН» та навісу «3» за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що до Львівської міської ради звернулась ОСОБА_3 , яка мешкає у квартирі АДРЕСА_2 , стосовно знаходження на прибудинковій території між житловими будинками АДРЕСА_1 господарських споруд (дерев`яних сараїв), користування якими здійснюється мешканками квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . На підставі вказаного звернення, працівниками ЛКП «Хуторівка» було складено протоколи про адміністративне правопорушення на користувачів господарських споруд (сараїв), які знаходяться між будинками АДРЕСА_1 . На засіданні адміністративної комісії при районній адміністрації 21.10.2020 розглядалися протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про вчинення ними адміністративного правопорушення за ст.152 КУпАП, а саме за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів. Однак, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, розпочаті адміністративні провадження були закриті, так як було встановлено, що господарські споруди збудовані ще у 1965-1966 роках батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . У присутності представників відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові та представників Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради 08.10.2021 господарські споруди було оглянуто та складено акт обстеження. Встановлено, що вказані господарські споруди використовуються мешканцями квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 для зберігання садового інвентаря та продуктів харчування. За результатами обстеження земельної ділянки, згідно акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 08.10.2021, встановлено таке. Земельна ділянка № НОМЕР_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок) використовується мешканцями буд. АДРЕСА_5 . Форма власності: комунальна. Рішень Львівської міської ради щодо відведення земельної ділянки відповідно до ст.19 Земельного кодексу України не приймалося. Ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельної ділянки №1 не приймалося. Станом на дату складання акту, документи, які посвідчують право користування земельною ділянкою № НОМЕР_1 , відсутні. Земельна ділянка № НОМЕР_1 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_6 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування паркану й воріт в північній частині земельної ділянки, а також частково обмежена, шляхом монтажу металевого паркану в південній частині земельної ділянки. На земельній ділянці № НОМЕР_1 розміщено багатоквартирний житловий будинок, альтанку, навіс на металевих стовпах впритул між житловим будинком та огорожею зі східної сторони («навіс 1» на план схемі), навіс в центральній частині земельної ділянки орієнтовними розмірами 5,00м х 2,25м, який обнесено цегляною стіною на половину висоти та металевою конструкцією над цеглою («навіс 2» на план схемі), нежитлова господарська споруда та добудова (яка відсутня в технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_7 від 05.02.2002 №637) до багатоквартирного житлового будинку зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_3 . Земельна ділянка АДРЕСА_7 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок) фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_8 . Форма власності: комунальна. Рішень Львівської міської ради щодо відведення земельної ділянки відповідно до ст.19 Земельного кодексу України не приймалося. Ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельної ділянки №1 не приймалося. Станом на дату складання акту, документи, які посвідчують право користування земельною ділянкою № НОМЕР_1 , відсутні. Земельна ділянка № НОМЕР_2 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_9 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування сітчастої огорожі зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_5 , з південної частини земельної ділянки, а також частково обмежено, шляхом облаштування металевого паркану та воріт в північній частині земельної ділянки. На обстежуваній земельній ділянці розміщено двоповерховий житловий будинок та три господарські споруди («Н 1», «Н 2» та «Н 3» на план схемі). Претензії у ОСОБА_3 виникли лише щодо пожежонебезпечних господарських споруд «Н 1» та «Н 2» (відповідно до план схеми). Вказані споруди належать ОСОБА_2 («Н 1» відповідно до план схеми) та ОСОБА_4 («Н 2» відповідно до план схеми), використовуються для зберігання садового інвентаря та продуктів харчування, у зв`язку з відсутністю відповідного місця в підвалі житлового будинку. ЛКП «Хуторівка» скеровано 16.02.2022 відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_2 попередження про необхідність звільнення нежитлових приміщень (сараїв), які розташовані білі будинків АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації ЛКП «Хуторівка», приміщення на даний час не вивільнені. Окрім цього, 28 червня 2022 року спеціалістами відділу самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м.Львові, з участю представників Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, ЛКП «Хуторівка», в присутності ОСОБА_3 , здійснено обстеження земельних ділянок комунальної власності за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами обстеження земельної ділянки, згідно акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022, встановлено таке. Земельна ділянка № НОМЕР_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок) використовується мешканцями буд. АДРЕСА_5 . Рішень Львівської міської ради щодо формування земельної ділянки не приймалося. Ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельної ділянки №1 не приймалося. Станом на дату складання акта, відсутні документи, які посвідчують право користування земельною ділянкою № НОМЕР_1 . Земельна ділянка № НОМЕР_1 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_6 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування паркану й воріт в північній частині земельної ділянки, а також частково обмежена, шляхом монтажу металевого паркану в південній частині земельної ділянки. Як вбачається з геодезичного знімання, виконаного в 1974 році, на яке нанесений проект будівництва комплексу лікарні на АДРЕСА_1 (додаток №1 до листа ОСОБА_6 від 10.10.79 №2412), в період здійснення прибудови ОСОБА_3 та ОСОБА_7 спірні господарські будівлі, які розміщені на земельній ділянці № НОМЕР_2 уже були наявні. На земельній ділянці № НОМЕР_1 знаходиться багатоквартирний житловий будинок, навіс на металевих стовпах між житловим будинком та огорожею зі східної сторони земельної ділянки («навіс 1» на план-схемі), навіс в центральній частині земельної ділянки орієнтовним розміром 5,00м х 2,25м, який кріпиться до стіни багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_5 та з іншої сторони обнесений цегляною стіною на половину висоти та металевою конструкцією над цеглою («навіс 2» на план-схемі). За словами ОСОБА_3 , згаданий вище «навіс 2» перебуває на стадії демонтажу, проте візуальні ознаки проведення демонтажних робіт відсутні. Станом на дату складання акта, навіс використовується для складання особистих речей відповідачки ОСОБА_3 . Окрім цього, в північно-західній частині земельної ділянки №1 розміщено цегляний гараж («КН» на план-схемі), навіс («Навіс 3» на план-схемі). Ця частина земельної ділянки використовується для забезпечення доступу до кв. АДРЕСА_10 та кв. АДРЕСА_11 . Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№ 111055543, 111049928 від 18.01.2018, кв. АДРЕСА_10 та кв. АДРЕСА_11 належать ОСОБА_5 . Також виявлена металева огорожа на кам`яному фундаменті в західній частині земельної ділянки АДРЕСА_12 , яка унеможливлює доступ до квартири АДРЕСА_13 . Станом на дату складання акта, мешканці вказаної квартири змушені здійснювати доступ до помешкання через земельну ділянку АДРЕСА_3 . Містобудівні умови та обмеження на забудову частини земельної ділянки ОСОБА_5 не видавались. Земельна ділянка № НОМЕР_2 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок) фактично використовується мешканцями будинку АДРЕСА_1 . Форма власності: комунальна. Рішень Львівської міської ради щодо формування земельної ділянки не приймалося. Ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельної ділянки №2 не приймалося. Станом на дату складання акту, документи, які посвідчують право користування земельною ділянкою № НОМЕР_2 , відсутні. Земельна ділянка № НОМЕР_2 фактично використовується мешканцями будинку АДРЕСА_9 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування сітчастої огорожі зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_5 , з південної частини земельної ділянки, а також частково обмежено, шляхом облаштування металевого паркану та воріт в північній частині земельної ділянки. На земельній ділянці знаходяться двоповерховий житловий будинок та господарські споруди («Н 1», «Н 2» та «Н 3» на план-схемі). Крім того, виявлено альтанку та металевий гараж зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_14 . Претензії у ОСОБА_3 , із її слів, виникли лише щодо пожежонебезпечних господарських споруд «Н 1» та «Н 2» (відповідно до план схеми). Вказані споруди перебувають в користуванні ОСОБА_2 («Н 1» відповідно до план-схеми) та ОСОБА_4 («Н 2» відповідно до план-схеми) й використовуються для зберігання садового інвентаря та продуктів харчування, в зв`язку з відсутністю підвалу в житловому будинку. Під вказаними спорудами облаштовано погреби для зберігання продуктів харчування. Під час проведення обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 та суміжних з нею земельних ділянок у м.Львові здійснено фотофіксацію об`єктів. Позивач Львівська міська рада є власником земельної ділянки, на якій розташовані будинки, а також самовільно встановлені об`єкти за адресою: АДРЕСА_1 , відтак дії відповідачів із самовільного зайняття земельної ділянки порушують права Львівської міської ради, як власника земельної ділянки, на самостійне володіння, користування та розпорядження нею. Оскільки відповідачі на землях комунальної власності використовують самочинно встановлені об`єкти на АДРЕСА_1 без жодних правовстановлюючих документів, об`єкти було встановлено на земельній ділянці, їм не відведеній, а також без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, дана земельна ділянка підлягає звільненню та приведенню її за рахунок органу місцевого самоврядування Львівської міської ради, до стану, придатного для використання за цільовим призначенням.

Відповідно до ухвали від 23.09.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Після усунення позивачем недоліків, наведених в ухвалі від 23.09.2022, ухвалою від 17.10.2022 прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

Від відповідачки ОСОБА_5 18.11.2022 надійшов відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог Львівської міської ради до неї, з огляду на таке. По-перше, вона стала власницею квартири АДРЕСА_15 лише у 2018 році, коли придбала дані квартири з аукціону за погодженням іпотекодержателя ПАТ «Альфа-Банк». На той час вказані в план-схемі земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022 цегляний гараж «КН» та «навіс 3» вже існували багато років. Відтак вважає себе неналежним відповідачем у даній справі, оскільки не здійснювала жодного будівництва на вказаній позивачем земельній ділянці. По-друге, вважає, що Львівська міська рада пропустила строк позовної давності тривалістю у три роки, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов від відповідачки ОСОБА_2 , остання просить відмовити у його задоволенні з таких підстав. Вона є власницею та жильцем квартири АДРЕСА_16 . У цій квартирі вона проживає вже тривалий час, успадкувавши квартиру від батьків. Приблизно у період з 1965 по 1966 роки її батьки на прилеглій території до будинку АДРЕСА_8 спорудили малу господарську будівлю, яка призначена для зберігання продуктів та господарського інвентаря. Батьки, а згодом і вона, користувались цією будівлею відповідно до її цільового призначення протягом більш, ніж 50-и років, жодних проблем із міською владою у них не було, жодних повідомлень про незаконність цієї споруди ні її батьки, ні вона не отримували, жодних спорів не було. Проте, протягом останніх років, одна із сусідок - ОСОБА_3 , з якою у всіх виникають конфліктні ситуації, почала писати звернення в різні органи з приводу вказаних господарських споруджень, хоча сама спорудила аналогічну господарську будівлю. Позивач у позовній заяві стверджує, що розташовані біля будинку АДРЕСА_8 господарські будівлі є пожежонебезпечними та несуть загрозу усім мешканцям будинку, проте жодних доказів позивачем не надано, жодних обстежень цих будівель кваліфікованими працівниками чи пожежною службою не проводилось, жодних вибухонебезпечних речовин в будівлях не знаходилось і не знаходиться. Сам складений акт обстеження цих будівель не може вважатись повним і достатнім доказом по справі, оскільки це є лише нічим не підтверджене судження представників позивача. Відповідачка ОСОБА_2 вважає, що вона є неналежним відповідачем у справі, оскільки вона не здійснювала будівництво цієї господарської будівлі, а збудована така була коли вона ще була дитиною протягом 1965-1966 років. Підтвердженням цього є матеріали справи про адміністративне правопорушення, згідно з якими будівлі, збудовані без дозволу місцевої влади ще у 1965-1966 роках, тому вона не є суб`єктом правопорушення за ст.152 КУпАП, а саме за незаконне спорудження будівлі. Окрім цього, відповідачка ОСОБА_2 заявила про застосування строків позовної давності, оскільки господарські споруди збудовані та використовуються мешканцями будинку вже протягом більш, ніж 50-и років, відтак позивачем пропущено строк позовної давності, визначений законодавством у три роки.

Відзив, поданий відповідачкою ОСОБА_4 , відповідає змісту відзиву відповідачки ОСОБА_2 , просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що вона є неналежним відповідачем у справі, а також просила застосувати строки позовної давності.

Від відповідачки ОСОБА_3 19.12.2022 надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що факти, наведені у позовній заяві є вірними частково, а тому з позовною заявою згідна не в повному обсязі. Вказує, що вона 13.08.2020 письмово звернулась до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради з проханням надати їй інформацію щодо законності встановлення дерев`яних споруд між будинками АДРЕСА_8 і АДРЕСА_5 . В подальшому головою адміністрації її було запрошено на зустріч з директором юридичного Департаменту Львівської міської ради та в ході спілкування були обговорені питання щодо законності вказаних дерев`яних споруд. Директор юридичного Департаменту Львівської міської ради визначила, що господарські споруди знаходяться незаконно на комунальній землі і дала вказівку голові Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради скерувати відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_4 попередження про необхідність звільнення нежитлових приміщень (сараїв), які знаходяться на комунальній землі між будинками АДРЕСА_8 і АДРЕСА_5 . Щодо «навісу 1 і 2» зауважень не було, тому що вони були визначені як рухоме майно і встановлені з метою запобігання руйнування фундаменту будівлі. Після чого відбулось ще три засідання комісії, в результаті чого було винесено рішення щодо звільнення комунальної землі від дерев`яних сараїв (між будинками 21 і 23) і цегляної стіни з металевою конструкцією в центральній частині земельної ділянки будинку АДРЕСА_5 . Вона не погоджується із позовними вимогами щодо демонтажу «навісу 2», оскільки це є продовження даху одноповерхової будівлі по периметру з метою запобігання руйнування фундаменту. Всі решта вимоги позовної заяви щодо демонтажу цегляної стіни з металевою конструкцією в центральній частині земельної ділянки вона виконала, комунальна земля нею звільнена. Таким чином, просила позов задовольнити, за винятком п.4 позовних вимог щодо демонтажу «навісу 2».

Ухвалою суду від 23.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 29.03.2023 у задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_3 про призначення будівельно-технічної експертизи відмовлено.

Представник позивача Львівської міської ради - Тарасович О.І. у судовому засіданні просила позов задовольнити повністю, із урахуванням поданої нею заявою про зміну предмету позову. Надала пояснення, які відповідають змісту позовної заяви та заяви про зміну предмету позову.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, що наведені нею у відзиві на позовну заяву.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні надала пояснення, які відповідають змісту поданому нею відзиву на позовну заяву. Просила позов задовольнити частково.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_17 від 08.10.2021, головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові департаменту містобудування Фаріоном В.Б., провідним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові департаменту містобудування Гируном С.М., за участю головного спеціаліста відділу житлового господарства Сихівської районної адміністрації Фостій З.В., головного спеціаліста юридичного відділу Сихівської районної адміністрації Нездійминоги А.Ю., в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , проведено обстеження земельних ділянок, які розташовані на АДРЕСА_1 на підставі окремого доручення Львівського міського голови від 24.09.2021 №4-2101-299 та на виконання наказу департаменту містобудування Львівської міської ради від 06.10.2021 №199.

Вказаним актом, за результатом обстеження земельної ділянки (земельних ділянок), встановлено таке. Земельна ділянка № НОМЕР_1 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_6 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування паркану й воріт в північній частині земельної ділянки, а також частково обмежена, шляхом монтажу металевого паркану в південній частині земельної ділянки. На земельній ділянці № НОМЕР_1 розміщено багатоквартирний житловий будинок, альтанку, навіс на металевих стовпах впритул між житловим будинком та огорожею зі східної сторони («навіс 1» на план схемі), навіс в центральній частині земельної ділянки орієнтовними розмірами 5,00м х 2,25м, який обнесено цегляною стіною на половину висоти та металевою конструкцією над цеглою («навіс 2» на план схемі), нежитлова господарська споруда та добудова (яка відсутня в технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_7 від 05.02.2002 №637) до багатоквартирного житлового будинку зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_3 . Земельна ділянка АДРЕСА_7 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_9 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування сітчастої огорожі зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_5 , з південної частини земельної ділянки, а також частково обмежено, шляхом облаштування металевого паркану та воріт в північній частині земельної ділянки. На обстежуваній земельній ділянці розміщено двоповерховий житловий будинок та три господарські споруди («Н 1», «Н 2» та «Н 3» на план схемі). Даним актом також встановлено, що форма власності таких ділянок комунальна, ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельних ділянок не приймалося. Станом на дату складання акта, документи, які посвідчують право користування земельними ділянками № НОМЕР_1 та №2, відсутні (а.с.15-20).

Згідно з актом обстеження ділянок на АДРЕСА_1 №21 від 28 червня 2022 року, провідним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові департаменту містобудування Гируном С.М., провідним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові департаменту містобудування Сенчишаком І.П., за участю головного спеціаліста відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м.Львові департаменту містобудування Смик І.Б., начальника відділу житлового господарства Сихівської районної адміністрації Задорецької Н.Я., головного спеціаліста юридичного відділу Сихівської районної адміністрації Кузів О.М., начальника технічного відділу ЛКП «Хуторівка» Канчуги О.М., в присутності ОСОБА_3 , проведено обстеження земельних ділянок, які розташовані на АДРЕСА_1 на підставі листа Сихівської районної адміністрації від 23.05.2022 №4-34-33 та на виконання наказу департаменту містобудування Львівської міської ради від 27.06.2022 №65.

Вказаним актом, за результатом обстеження земельної ділянки (земельних ділянок), встановлено таке. Земельна ділянка № НОМЕР_1 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_6 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування паркану й воріт в північній частині земельної ділянки, а також частково обмежена, шляхом монтажу металевого паркану в південній частині земельної ділянки. Як вбачається з геодезичного знімання, виконаного в 1974 році, на яке нанесений проект будівництва комплексу лікарні на 150 ліжок та поліклінікою на 510 відвідувань за зміну на АДРЕСА_1 (додаток №1 до листа ОСОБА_6 від 10.10.79 №2412), в період здійснення прибудови ОСОБА_3 та ОСОБА_7 спірні господарські будівлі, які розміщені на земельній ділянці № НОМЕР_2 уже були наявні. На земельній ділянці № НОМЕР_1 знаходиться багатоквартирний житловий будинок, навіс на металевих стовпах між житловим будинком та огорожею зі східної сторони земельної ділянки («навіс 1» на план-схемі), навіс в центральній частині земельної ділянки орієнтовним розміром 5,00м х 2,25м, який кріпиться до стіни багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_5 та з іншої сторони обнесений цегляною стіною на половину висоти та металевою конструкцією над цеглою («навіс 2» на план-схемі). За словами ОСОБА_3 , згаданий вище «навіс 2» перебуває на стадії демонтажу, проте візуальні ознаки проведення демонтажних робіт відсутні. Станом на дату складання акта, навіс використовується для складання особистих речей ОСОБА_3 . Окрім цього, в північно-західній частині земельної ділянки №1 розміщено цегляний гараж («КН» на план-схемі), навіс («Навіс 3» на план-схемі). Ця частина земельної ділянки використовується для забезпечення доступу до кв. АДРЕСА_10 та кв. АДРЕСА_11 . Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№ 111055543, 111049928 від 18.01.2018, кв. АДРЕСА_10 та кв. АДРЕСА_11 належать ОСОБА_5 . Також виявлена металева огорожа на кам`яному фундаменті в західній частині земельної ділянки АДРЕСА_12 , яка унеможливлює доступ до квартири АДРЕСА_13 . Станом на дату складання акта, мешканці вказаної квартири змушені здійснювати доступ до помешкання через земельну ділянку АДРЕСА_3 . Містобудівні умови та обмеження на забудову частини земельної ділянки ОСОБА_5 не видавались. Земельна ділянка № НОМЕР_2 фактично використовується мешканцями буд. АДРЕСА_9 . Доступ до земельної ділянки обмежено, шляхом облаштування сітчастої огорожі зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_5 , з південної частини земельної ділянки, а також частково обмежено, шляхом облаштування металевого паркану та воріт в північній частині земельної ділянки. На земельній ділянці знаходяться двоповерховий житловий будинок та господарські споруди («Н 1», «Н 2» та «Н 3» на план-схемі). Крім того, виявлено альтанку та металевий гараж зі сторони будинковолодіння АДРЕСА_14 . Претензії у ОСОБА_3 , із її слів, виникли лише щодо пожежонебезпечних господарських споруд «Н 1» та «Н 2» (відповідно до план схеми). Вказані споруди перебувають в користуванні ОСОБА_2 («Н 1» відповідно до план-схеми) та ОСОБА_4 («Н 2» відповідно до план-схеми) й використовуються для зберігання садового інвентаря та продуктів харчування, в зв`язку з відсутністю підвалу в житловому будинку. Під вказаними спорудами облаштовано погреби для зберігання продуктів харчування. Під час проведення обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 та суміжних з нею земельних ділянок у м.Львові здійснено фотофіксацію об`єктів. Даним актом також встановлено, що форма власності таких ділянок комунальна, ухвал Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельних ділянок не приймалося. Станом на дату складання акта, документи, які посвідчують право користування земельними ділянками № НОМЕР_1 та №2, відсутні (а.с.34-39).

Обставини, наведені у актах обстеження підтверджуються відповідною фотофіксацією (а.с. 21-31, 40-47).

Згідно із Витягом про державну реєстрацію №34810196 від 12.07.2012, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.06.2012, на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 квартири АДРЕСА_16 (а.с.139).

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як встановлено в ході розгляду справи та не оспорюється жодним із учасників справи, відповідачка ОСОБА_2 є співвласницею квартири АДРЕСА_16 та користується господарською спорудою «Н 1», яку спорудили її батьки; відповідачка ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_4 та користується господарськими спорудами «Н 2» та «Н 3», які спорудили її батьки; відповідачка ОСОБА_5 стала власником квартири АДРЕСА_15 у 2018 році та користується цегляним гаражем «КН» та навісом «3», які були споруджені ще до купівлі квартири попередніми власниками.

Окрім цього, встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є співвласницею квартири АДРЕСА_2 та користується навісом «2» в центральній частині земельної ділянки орієнтовним розміром 5,00м х 2,25м, який кріпиться до стіни багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_5 та з іншої сторони обнесений цегляною стіною на половину висоти та металевою конструкцією над цеглою.

Покликання відповідачки ОСОБА_3 на те, що навіс «2» є продовженням даху одноповерхової будівлі по периметру, з метою запобігання руйнування фундаменту, а також щодо часткового демонтажу нею цегляної стіни з металевою конструкцією в центральній частині земельної ділянки не заслуговують на увагу, оскільки такі не підтверджуються відповідними доказами.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування.

Згідно із п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено виключно до компетенції міських рад.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Таким чином, власником спірних земельних ділянок орієнтовною площею 0,1155 га (в тому числі в межах червоних ліній орієнтовною площею 0091 га) за адресою: АДРЕСА_5 та орієнтовною площею 0,1051 га за адресою: АДРЕСА_1 , є Львівська міська рада.

Згідно із ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності (абзац третій п.2.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» №6 від 17.05.2011).

За змістом ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельних ділянок - це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Згідно із ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Аналогічні положення закріплені у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування статті 376 Цивільного кодексу України» (про правовий режим самочинного будівництва), в якому зазначено, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Верховний Суд України у справі № 6-130цс13 від 04.12.2013 висловив правову позицію, відповідно до якої у розумінні ч.1 ст.376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником отримано право власності. Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти не є об`єктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Самочинне будівництво є порушенням встановлених державою правил та норм здійснення будівництва, що призводить до нераціональної забудови населених пунктів, невідповідності збудованих об`єктів нерухомості встановленим вимогам законодавства, що є порушенням прав територіальної громади, а також питань безпеки під час експлуатації вже збудованого об`єкта, екологічної та санітарно-епідеміологічної безпеки. Саме таку позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2017 року у справі № 6-579цс17.

Таким чином, аналіз вказаних норм та зазначених обставин свідчать про те, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 самовільно, за відсутності документів, які підтверджують їх права на користування земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 , на яких знаходяться самочинно збудовані господарські споруди, цегляний гараж та навіси, використовують такі.

Частиною 2 статті 90 Земельного кодексу України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Частинами другою, третьою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Положенням ст.212 Земельного кодексу України встановлено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що сукупність наведених норм та встановлених обставин свідчать про те, що дані земельні ділянки перебувають у комунальній власності територіальної громади м.Львова, Львівською міською радою рішення про надання відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у власність або у користування не приймалось, відтак об`єкти на таких - господарські споруди, цегляний гараж та навіси є самочинними та підлягають демонтажу за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради, відтак позовні вимоги Львівської міської ради є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заяв відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про застосування строків позовної давності, слід зазначити таке.

Згідно із статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки, відповідно до ст. 257 ЦК України.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, строк позовної давності на вимоги про проведення перебудови самочинно збудованого чи такого, що будується, житлового будинку, прибудови до нього, будівлі, споруди чи іншого нерухомого майна, а також про знесення таких об`єктів не вважається пропущеним незалежно від тривалості часу, який минув після закінчення чи початку будівництва (абз. 1 п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року).

Таким чином, оскільки господарські споруди, цегляний гараж та навіси є самочинним будівництвом, відтак з огляду на наведені норми, відсутні підстави для застосування позовної давності.

Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із врахуванням вищенаведеного, оскільки позовні вимоги Львівської міської ради задоволені, із відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підлягають стягненню судові витрати на користь позивача, а саме по 2 481 грн з кожного з них.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Звільнити самовільно зайняту ОСОБА_2 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу господарської споруди «Н 1», за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради.

Звільнити самовільно зайняту ОСОБА_4 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу господарських споруд «Н 2» та «Н 3», за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради.

Звільнити самовільно зайняту ОСОБА_3 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу навісу «2», за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради.

Звільнити самовільно зайняту ОСОБА_5 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (згідно план-схеми земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та суміжних з ними земельних ділянок до акту обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 28.06.2022), шляхом демонтажу цегляного гаражу «КН» та навісу «3», за кошти органу місцевого самоврядування Львівської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівської міської ради 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Львівської міської ради 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Львівської міської ради 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Львівської міської ради 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.04.2023.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження): Позивач: Львівська міська рада, , м.Львів, пл.Ринок,1.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_18 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_19 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП не надано, АДРЕСА_20 .

Відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП не надано, АДРЕСА_21 .

Суддя Д.Ю.Теслюк