Провадження № 22-ц/801/1117/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 рокуСправа № 127/13328/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів: Сала Т. Б., Якименко М. М.,

за участю секретаря Луцишина О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_7 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про призначення експертизи та зупинення провадження, постановлену у цій справі 29 березня 2023 року у м. Вінниці суддею цього суду Волошиним С.В.,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_8 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_7 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

29 березня 2023 року ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції подала клопотання про призначення у справі молекулярно-генетичної експертизи з метою встановлення спорідненості між бабусею ОСОБА_2 , та онукою, малолітньою дитиною позивача - ОСОБА_9 . Проведення експертизи вона просила доручити експертам Медико-генетичного центру «МАМА ПАПА».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2023 року дане клопотання задоволено. Призначено у цій справі молекулярно-генетичну експертизу. На вирішення експертизи поставлено таке питання: яка імовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являються біологічними родичами на рівні баба - онука? Проведення експертизи доручено експертам Медико-генетичного центру «МАМА ПАПА».

Не погодившись із цією ухвалою, ОСОБА_10 , посилаючись на порушення норм процесуального права, зокрема на те, що суд першої інстанції розглянув клопотання ОСОБА_8 про призначення експертизи у судовому засіданні без повідомлення відповідача ОСОБА_4 у день його подання, що позбавило останню можливості узгодити питання, яке ставилось на вирішення експерта та визначити експерта, який буде проводити експертизу, а також, що особа, яка заявила клопотання про призначення експертизи, не надала доказів того, що дане клопотання було надіслано іншим учасникам справи, що порушує принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За приписами ч. 2 ст. 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу.

Учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження (ч. 1 ст. 360 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 178 ЦПК України визначено, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Наведеними вище вимогами цивільного процесуального закону не передбачено можливості учасника справи оскаржувати судове рішення шляхом подання відзиву на апеляційну скаргу, отже вимоги відповідача ОСОБА_3 про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2023 року, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційним судом не розглядаються.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник позивача - адвокат Лещенко С.В. зазначила, що оскаржувану ухвалу вважає законною та обґрунтованою, а тому просить апеляційний суд залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

19 червня 2023 року відповідачем ОСОБА_6 було надіслано відзив на апеляційну скаргу, однак ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 червня 2023 року його залишено без розгляду та повернуто заявнику з підстав неподання його у визначений судом строк та недодання до нього доказів надсилання його копій іншим учасникам справи.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін з огляду на таке.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. У зв`язку з цим 29 березня 2023 року ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції подала клопотання про призначення у справі молекулярно-генетичної експертизи з метою встановлення спорідненості між бабусею ОСОБА_2 та онукою, малолітньою дитиною позивача - ОСОБА_9 . Проведення експертизи вона просила доручити експертам Медико-генетичного центру «МАМА ПАПА» (а. с. 93-95, том 2).

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч. 3 ст. 102 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3-5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Частинами 1, 5 ст. 104 ЦПК України встановлено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Суд першої інстанції, оцінивши підстави призначення заявленої у клопотанні експертизи, зважаючи на предмет позову та необхідність спеціальних знань для з`ясування обставин, що мають значення для справи, дійшов вірного висновку про її призначення, визначивши при цьому відповідно до положень ч. ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України питання, з якого має бути проведена ця експертиза.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув клопотання ОСОБА_8 про призначення експертизи у судовому засіданні без повідомлення відповідача ОСОБА_4 у день його подання, що позбавило останню можливості узгодити питання, яке ставилось на вирішення експерта та визначити експерта, який буде проводити експертизу, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки, заперечуючи щодо проведення експертизи, ОСОБА_4 інших питань не поставила, іншу експертну установу, ніж та, що визначена позивачем та вказана в ухвалі суду першої інстанції, не запропонувала.

Окрім того такі доводи апеляційної скарги спростовуються текстом цієї ж апеляційної скарги, у якій скаржником зазначено, що ОСОБА_4 в телефонному режимі секретарю підтвердила свою обізнаність із даною справою та слідкувала за ходом її розгляду. За таких обставин, підстав вважати, що ОСОБА_4 не була повідомленою про дату та час судового засідання, апеляційним судом не встановлено.

Згідно з п. п. 8, 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні, окрім іншого, суд вирішує питання про призначення експертизи, а також заяви та клопотання учасників справи.

Таким чином, клопотання позивача про призначення експертизи було правомірно вирішено судом у підготовчому судовому засіданні 29 березня 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Олександр Шевченко проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та справа «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine), заява N 50966/99, рішення від 14 жовтня 2003 року).

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, ОСОБА_4 , будучи повідомленою про судове засідання, яке відбулось 29 березня 2023 року, на власний розсуд розпорядилась своїми процесуальними правами, не з`явившись у дане судове засідання, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що особа, яка заявила клопотання про призначення експертизи, не надала доказів того, що дане клопотання було надіслано іншим учасникам справи, що порушує принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, з огляду на таке.

Статтею 183 ЦПК України регулюються загальні вимоги щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, які подаються виключно з процесуальних питань при розгляді справ позовного провадження, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Частиною 2 ст. 183 ЦПК України визначено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Таким чином, враховуючи, що клопотання про призначення експертизи не є клопотанням, яке подається на стадії виконання судового рішення, а також те, що стадія виконання судового рішення у даній справі не розпочалась, тому вимоги ч. 2 ст. 183 ЦПК України, яка передбачає додання до заяв, скарг, клопотань чи заперечень доказів їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження), у даному випадку не застосовуються.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення питання про призначення експертизи, тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України вказану ухвалу слід залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції в частині зупинення провадження у справі не оскаржувалась, а тому в силу вимог ст. 367 ЦПК України не переглядалась.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко