Справа №: 148/1166/23
Провадження № 2-о/148/66/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тульчинська міська рада про встановлення факту батьківства.

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Тульчинського районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тульчинська міська рада про встановлення факту батьківства.

Вирішуючи питання з приводу відкриття провадження по справі, приходжу до висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України.

Вказана заява подана в порядку окремого провадження. Згідно ч.3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень, щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до чинного процесуального законодавства України, заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування. За загальним правилом ч. 2 ст. 83 ЦПК України заявник повинен подати докази разом з поданням заяви до суду.

Згідно ч.3 п.п. 5, 8, 6, ст. 175, ЦПК України, у заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та докази, що підтверджують вказані обставини; зазначаються докази, які не можуть бути подані разом з позовною заявою (за наявності), відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Згідно ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 135 СК України встановлює, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Зазначене кореспондується з п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) як заінтересовані особи.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи, визначено частиною 1 статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною 2 цієї статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Отже, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

При цьому заявнику слід врахувати, що суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту, тобто відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 ЦПК України, разом із заявниками у справах окремого провадження беруть участь заінтересовані особи, визначенню кола яких має сприяти чітке зазначення мети заявника у заяві до суду, для якої потрібно встановити цей факт. Зазначене у заяві формулювання «Встановлення факту батьківства має для мене юридичне значення, оскільки необхідне мені для захисту майнових та немайнових законних інтересів дітей» не дає можливості суду встановити саме для яких конкретних цілей заявниці потрібно встановлення даного факту та чи не пов`язується встановлення такого факту з наступним вирішенням спору про право.

Однак, в порушення викладеного, заявницею не надано до суду будь-яких доказів того, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто відсутні витяги із актів цивільного стану про народження дітей, не вказано мету встановлення даного факту у зв`язку з чим не можливо встановити склад заінтересованих осіб. Також подана заява не містить відомостей про причини неможливості внесення змін до актового запису про народження дітей, оскільки заявницею не долучено доказів відмови органів РАЦС у внесенні змін у актові записи.

Згідно ч.2 ст. 83 ЦПК України заявник повинен подати докази разом з поданням заяви до суду.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Із змісту п. 4 Пленуму ВС України № 5 від 31.03.1995 вбачається, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.137 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 274 ЦПК (1502-06). Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст.139 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 185 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.ст. 175, 318 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання ухвали суду, а саме: надати суду уточнену заяву про встановлення факту батьківства де чітко вказати мету звернення з відповідною заявою та визначити коло заінтересованих осіб, додати докази, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 СК України.

Керуючись ст.ст. 175- 177, 185, 260-261, 317-318, 352-353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тульчинська міська рада про встановлення факту батьківства - залишити без руху.

Повідомити заявницю про необхідність виправити зазначені недоліки поданої заяви в семиденний строк з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху та роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію ухвали направити заявниці для усунення зазначених недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Дамчук