Справа № 495/1741/23
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

05 квітня 2023 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровську цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася 20 лютого 2023 року до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини.

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вони з відповідачем ОСОБА_2 мають спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на утриманні позивачки. Відповідно до судового наказу по справі №495/4706/21 Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.08.2021 року, з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з 16.07.2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Однак, тривалий час відповідач ОСОБА_2 не сплачував аліменти за вищезазначеним рішенням суду, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості від 14.02.2023 року по виконавчому провадженню № 67102987 станом на 31.01.2023 року складає 9375,73 грн.. Відповідно до наданого позивачкою ОСОБА_1 розрахунку заборгованості по пені за період з 16.07.2021 року по 20.02.2023 року за несвоєчасну сплату аліментів з відповідача ОСОБА_2 підлягає до стягнення пеня за несвоєчасну сплату аліментів за виконавчим провадженням №67102987 у сумі 21100,06 грн.. Оскільки у відповідності до ч.1 ст. 196 СК України, розмір пені по заборгованості з несплати аліментів не може перевищувати 100% заборгованості, позивачка згідно заяви про уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів по виконавчому провадженню №67102987 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 9375,75 грн..

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснив, що він не відмовляється від сплати аліментів на утримання спільної дочки сторін, як тільки йому стало відомо про наявність вищезазначеного виконавчого провадження, він почав сплачувати аліменти, допомагає доньці, купляє їй одяг та канцтовари. Однак, сплатити всю суму заборгованості станом на теперішній час він не має можливості, адже зараз він не має постійного заробітку.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та надавши правовому оцінку доводами сторін, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10.09.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №471.

Відповідно до судового наказу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.08.2021 року по справі №495/4706/21 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 , було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки від заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитино повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тирновим М.В. було відкрито виконавче провадження №67102987 з виконання зазначеного вище судового наказу.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 14.02.2023 року по виконавчому провадженню №67102987 станом на 31.01.2023 року заборгованість по аліментах відповідача ОСОБА_2 по виконанню вищезазначеного судового наказу складає в сумі 9375,73 грн..

Зазначені вище обставини не заперечувались сторонами по справі.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, між сторонами існує спір з сімейних правовідносини з приводу виконання обов`язку із сплати аліментів на утримання дітей, який регулюється Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У відповідності до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття (ч.2 ст. 51 Конституції України).

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Згідно з ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Положеннями ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пеню) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.

Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць, помножена на кількість днів заборгованості, помножена на 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі №333/6020/16-ц, Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.11.2022 по справі №754/4461/21.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц зазначено, що загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Суд, перевіривши правильність розрахунку пені, зробленого згідно доданого до позовної заяви ОСОБА_1 розрахунку, згідно якого пеня по аліментам за період з 16.07.2021 року по 20.02.2023 року складає 21100,06 грн., не погоджується із наведеним розрахунком, оскільки позивачкою ОСОБА_1 він зроблений без урахування правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року та без врахування тієї обставини, що відповідачем за здійснений позивачкою період розрахунку пені по аліментам з 16.07.2021 року по 20.02.2023 року частково сплачувались аліменти, у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів лише за окремі місяці, що не було врахованого позивачкою ОСОБА_1 під час складання розрахунку.

В свою чергу, розрахунок пені аліментам за період з 16.07.2021 року по 20.02.2023 року складає:

за липень 2021 року: 727,10 грн. х 553 дні прострочення х 1%=4020,83 грн.

за серпень 2021 року: 1408,75 грн. х 522 дні прострочення х 1%=7353,67 грн.

за вересень 2021 року: 1911,88 грн. х 492 дні прострочення х 1%=9406,44 грн.

за жовтень 2021 року: 2645,50 грн. х 461 дні прострочення х 1%=12195,75 грн.

за листопад 2021 року: 2645,50 грн. х 431 дні прострочення х 1%=11402,10 грн.

за квітень 2022 року: 2645,50 грн. х 280 дні прострочення х 1%=7407,40 грн.

за жовтень 2022 року: 2645,50 грн. х 96 дні прострочення х 1%=2539,68 грн.

за грудень 2022 року: 2645,50 грн. х 35 дні прострочення х 1%=935,92 грн.

за січень 2023 року: 2645,50 грн. х 4 дні прострочення х 1%=105,82 грн.

Таким чином, загальна сума пені за несплату аліментів по вищезазначену виконавчому провадженню за період з 16.07.2021 року по 20.02.2023 року складає 55367,61 грн.

В свою чергу, суд погоджується з доводами позивачки ОСОБА_1 , що згідно з ч.1 ст. 196 СК України сума пені за несвоєчасну сплату аліментів не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, окрім того, суд відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, позбавлений процесуальної можливості вийти за межі позовних вимог позивача, тому з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 підлягає до стягнення неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів по виконавчому провадженню №67102987 у розмірі 9375,73 грн..

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 року у справі №661/905/19 (провадження №61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Як визначено п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Суд звертає увагу сторін, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, доказів щодо поважності причин, з яких він не сплачував аліменти надано не було, доводи сторони відповідача про те, що він має сезонний заробіток та купляє дочці ОСОБА_3 одяг, канцелярські приладдя та інші речі, періодично надає гроші безпосередньо доньці не заслуговують на увагу, адже будучи обізнаним про існування заборгованості, він не сплатив її у передбачений закон термін, що свідчить про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах.

Суд приходить до висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача, який зобов`язаний за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання дитини, однак не виконує свої обов`язки по сплаті аліментів належним чином, порушене право позивача на отримання неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає судовому захисту.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона, відповідно до ст. 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ч. 1-3 ст.12, ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем ОСОБА_2 не надано суду будь-яких заперечень щодо правомірності заявлених позивачкою вимог та доказів того, що відповідач немає змоги сплатити аліменти та вищевказану пеню.

За таких обставин, беручи до уваги, що відповідачем допущено прострочення виконання його обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення, а поважних причин, які б давали підстави для звільнення його від відповідальності за таке прострочення судом не встановлено, то заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 пені за несплату аліментів у розмірі 9375,75 грн. за період з 16.07.2021 року по 20.02.2023 року.

Згідно положень ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до поданої до суду позовної заяви, позивачка ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь понесені витрати на ксерокопіювання документів для підготовки позовної заяви до суду у розмірі 150,00 грн. згідно квитанції від 20.02.2023 року, виданої магазином «Книжун».

Однак, з вищезазначеної квитанції не можливо достеменно встановити, що кошти у розмірі 150,00 грн. були сплачені саме за ксерокопіювання документів для підготовки даної позовної заяви у справі, що розглядається судом, тому у частині позовних вимог позивачки ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь понесених витрат на ксерокопіювання документів для підготовки позовної заяви до суду у розмірі 150,00 грн., слід відмовити.

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України та задоволення позову позивачки, яка в даному випадку звільнена від сплати судового збору по розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у сумі 1073,60 грн..

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 141, 155, 180, 196, 197 СК України, ст.ст. 1, 10-12, 60, 88, 141, 209, 212-215, 224-226 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів по ВП №67102987 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 9375,75 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави суму судового збору у сумі 1073,60 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст даного рішення виготовлено та проголошено 12 квітня 2023 року о 15 годині 00 хвилин.

Суддя: