справа № 208/2826/23
№ провадження 2-з/208/54/23
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Сушкової Л.І.,

при секретареві Дарчук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янське в залі суду заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову в порядку ст.152 ЦПК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. У поданій до суду заяві посилається на те, що вона має намір звернутися до суду з позовом до Старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 , Державного підприємства «Сетам», Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агромайстер», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПРИВАТ БАНК», про визнання недійсним правочину, скасування протоколу проведення електронних торгів, скасування та застосування наслідків недійсності правочину.

В обґрунтування своєї заяви, зазначає, що причиною виникнення даного спору є питання щодо наявності підстав для визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна. Порядок і особливості продажу арештованого майна на електронних торгах визначений Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5 (далі Порядок).

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Така правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року, справа № 6-1749цс15.

Крім того, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

Таку правову позицію висловив Верховний Суду постанові від 14 лютого 2018року по справі № 759/2467/15-ц.

Вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів.

Всі порушення порядку проведення електронних торгів будуть викладені у самій позовній заяві, а тому зараз наводяться лише обґрунтування необхідності вжиття заходу забезпечення позову.

На сьогоднішній день, існує реальна загроза здійснення примусових заходів щодо виселення з квартири ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які там зареєстровані та фактично проживають. Необхідним є зазначити, що це є єдиним майном ОСОБА_1 та її доньки.

Відповідно до змін до Закон України «Про надання публічних послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання» зокрема у статті 18. Зміни набули чинності 21.01.2023 року. І наразі одна людина має право зняти з реєстрації іншу без суду, тобто власник може за власною заявою виписати зареєстрованих осіб з приміщення без необхідності звернення до суду. Тобто навіть без відома зареєстрованих осіб.

Наразі, виходячи із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.03.2023 р., Переможець торгів ще не отримав Свідоцтво про придбання иайна з прилюдних торгів і якщо буде накладено вчасно заборону на вчинення будь -яких реєстраційних дій, то це призупинить видачу та реєстрацію Свідоцтва, а також і можливості знаття з реєстрації зареєстрованих осіб, проведення активних дій щодо відчуження/продажу спірного майна третім особам та з врахуванням зазначених вище обставин, які свідчать про порушення процедури як виконавчого провадження так і відповідно процедури самих торгів, вважаю, що для Заявника існує реальна загроза того, що за час розгляду та вирішення справи за його позовом, квартира буде відчужена на користь третіх осіб, що призведе до неможливості виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а отже, Заявник буде позбавлений можливості повернути своє єдине житло, яке неправомірно вибуло з його законного володіння.

Таким чином, розгляд вказаної справи, за наявності ризику неможливості виконати в майбутньому рішення суду про задоволення позову суперечитиме завданню цивільного судочинства, визначеному у ч. 1 ст. 2 ЦПК України, з якої випливає, що розгляд і вирішення судом цивільної справи здійснюється, в першу чергу, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно до вимог ст.149, ст.150 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Виходить з того, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суд вважає, що заяву ОСОБА_1 до подання позову в частині накладення арешту на нерухоме майно та заборону суб`єктам державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії, слід задовольнити, оскільки вимоги вказаної заяви є обґрунтованими, так як не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду, а невжиття заходів забезпечення позову може дати змогу реалізувати спірне майно та унеможливить виконання рішення суду в тому разі, якщо поданий позов буде задоволено.

Таким чином, з матеріалів заяви вбачається наявність спору про право власності на вказаний об`єкт, що є підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, та заборону суб`єктам державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149, 151 - 153 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на: квартиру АДРЕСА_1 . Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сушкова Л. І.