Справа №: 398/3356/15-ц
провадження №: 4-с/398/8/23
УХВАЛА

Іменем України

"11" квітня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Подоляк Я.М., з участю секретаря Першиної Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрія цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Антонова С.Ю. на дії приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни, заінтересована особа: ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року представник скаржниці адвокат Антонова С.Ю. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з вказаною скаргою, за змістом якої просить визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. у виконавчому провадженні №69927560 щодо нескасування арешту з коштів ОСОБА_1 та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. у виконавчому провадженні №69927560 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 у АТ «Райффайзен Банк», що надходять на картковий рахунок № НОМЕР_1 , як пенсія.

Скаргу обґрунтовано тим, що у грудні 2022 року скаржниці, під час неможливості зняти зі своєї банківської картки нарахованої їй пенсії, стало відомо, що банківська картка заблокована.

Відповідно до відомостей Автоматизованої сиситеми виконавчого провадження приватним виконавцем Золотарьовою Т.В. 23.09.2022 року відкрито виконавче провадження №69927560 та в межах даного виконавчого провадження винесено постанову про арешт коштів боржника, у тому числі накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 у АТ «Райфайзен Банк», що призначена для виплати пенсії.

Жодних постанов про відкриття та про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 не надходило до даного часу.

07.12.2022 року приватному виконавцю Золотарьовій Т.В. подано заяву у виконавчому провадженні №69927560 про зняття арешту із зазначеного рахунку з прикладенням до заяви довідки АТ «Райффайзен Банк» від 06.12.2022 року №91-23/2/2882 про призначення банківського рахунку.

У відповідь на заяву адвоката в інтересах боржника приватним виконавцем надано відмову, що оформлена листом №13 від 03.01.2023 р. в якому зазначено, що згідно довідки АТ «Райфайзен Банк Аваль» від 06.12.2022 року картковий рахунок фізичної особи № НОМЕР_1 відкритий для зарахування соціальної та пенсійної допомоги, а також інших платежів відповідно до законодавства України. Зміст поданої довідки не дає підстави вважати, що рахунок відкритий на ім`я боржника є рахунком зі спеціальним режимом використання, а відтак дана обставина не дає підстав для застосування п.1 частини четвертої ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», із роз`ясненням права на звернення до суду з питанням зняття арешту з коштів боржника.

Арешт 100 відсотків пенсійних коштів особи, після вирахування з неї суми боргу за судовим рішенням, позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.

Вважаючи свої права порушеними, бездіяльність щодо зняття арешту з карткового рахунку протиправною, боржник змушений звертатися за захистом своїх прав до суду.

Заявник та адвокат заявника в судове засідання не з`явилися надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Стягувач та приватний виконавець в судове засідання не з`явилися про розгляд справи повідомлялися належним чином про причину неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист №398/3356/15-ц від 07.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості в розмірі 1 701 060 грн 02 коп., а також судовий збір у розмірі 3 654,00 грн (а.с.46-47).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. від 23.09.2022 року було відкрито виконавче провадження № 69927560 на підставі виконавчого листа №398/3356/15-ц виданого 07.06.2017 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області (а.с.44-45).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. від 26.09.2022 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.48- 49)

На підставі вказаної постанови державного виконавця накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в АТ «Райфайзен Банк Аваль».

Із довідки від 06.12.2022 року №81-23/2/28882 виданої АТ «Райфайзен Банк Аваль» вбачається, що 25.01.2011 у АТ «Райфайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок фізичної особи № НОМЕР_1 в UAH для зарахування соціальної та пенсійної допомоги та інших платежів відповідно до законодавства України та до вказаного рахунку випущено платіжну картку VISA INSTANT № НОМЕР_2 термін дії до 31.10.2023 (а.с.11).

З довідки про рух коштів по картковому рахунку фізичної особи ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за період з 02.12.2021 до 13.01.2023 вбачається, що на рахунок зараховуються лише пенсійні виплати, по яким ЗУ «Про виконавче провадження» передбачений окремий порядок здійснення відрахувань. Станом на час розгляду вказаної скарги картковий рахунок фізичної особи ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ «Райфайзен Банк Аваль» обмежений арештом. (а.с. 13-19).

Відповідно достатті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ч.1, п.1 ч.2, п.7 ч.3 ст.18 ЗУ «Провиконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

За статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно із ч.2, 4 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеномустаттею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно достатті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно достатті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно достатті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно доЗакону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно з частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

За абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10,15 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Отже, судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника визначено у Розділі IX Закону України «Про виконавче провадження».

Частинами першою, третьою статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи-підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено максимальний розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника.

Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії .

Статтею 73 Закону України «Про виконавче провадження» визначено кошти, на які не може бути звернено стягнення.

Наведене дає підстави для висновку, що законом визначено як перелік виплат, на які не може бути звернено стягнення, так і граничні розміри відрахувань із тих виплат боржника, на які може бути звернено стягнення та, відповідно, накладено арешт виконавцем.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) сформульовано висновок про те, що, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця, повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Верховний Суд у постанові від 07 липня 2021 року у справі № 712/9660/20 (провадження № 61-5453св21) вважав, що аналогічний підхід повинен застосовуватися і під час виконання судових рішень при зверненні стягнення на кошти боржників-фізичних осіб, а саме: перевірка режиму використання рахунків, а також походження коштів (заробітна плата, пенсія, соціальні виплати тощо) здійснюється банківською чи фінансовою установою, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено звернення стягнення, або коштів щодо яких законом визначено обмеження щодо стягнення, накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (постанова Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 2-812/11 (провадження № 61-7824св21)).

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

При вирішенні вимоги щодо визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця Золотарьової Т.В. та скасування постанови про арешт коштів боржника суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.447, 451 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З матеріалів скарги вбачається, що в період з 02.12.2021 до 13.01.2023 на картковий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримувала лише пенсійні виплати. Відомості про зарахування інших коштів суду надані не були.

Державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови накладено арешт на кошти на рахунку призначеного для нарахування пенсії ОСОБА_1 , а тому суд вважає неправомірною відмову приватного виконавця у скасуванні арешту.

Зважаючи на те, що накладення арешту на грошові кошти боржника, що містяться на відкритому рахунку ОСОБА_1 , який призначений також і для виплати пенсії, як єдиного джерела доходу та позбавляє її засобів до існування, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав особи, суд вважає за необхідне скасувати постанову приватного виконавця Золотарьової Т.В. про арешт коштів боржника, винесену 26.09.2022 року у виконавчому провадженні № 69927560, якою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_3 у АТ «Райфайзен Банк Аваль» картковий рахунок № НОМЕР_1 , як пенсія.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статями 447, 450, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Антонова С.Ю. на дії приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни, заінтересована особа: ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», задовольнити.

Визнати неправомірною бездільність приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни у виконавчому провадженні №69927560 щодо нескасування арешту з коштів ОСОБА_1 .

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни, про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , винесену 26.09.2022 в рамках виконавчого провадження № 69927560 в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 у АТ «Райфайзен Банк Аваль», що надходять накартковий рахунок № НОМЕР_1 , як пенсія.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Я.М.Подоляк