Справа №487/7491/21
Провадження №2/487/381/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07.04.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Горохівського О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2021 представник ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту електричну енергію в сумі 5838,50 грн.

У позові представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є власником особового рахунку у ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» №12170199 за вказаною адресою.

Станом на 26.07.2021 заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 01.01.2019 по 01.07.2021 становить 5838,50 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.03.2021 року (у справі №487/886/21 провадження №2-н/487/193/21) позивачу було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

Вказані обставини і слугували підставою для їх звернення до суду.

Посилаючись на порушення зі сторони відповідачки п. п. 4.1 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, з урахуванням приписів ст. ст. 526, 610 ЦПК України, просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електроенергію.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

З відома представника позивача суд постановив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.03.2021 (у справі №487/886/21 провадження №2-н/487/193/21) позивачу було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, оскільки згідно відомостей наданих Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області Митрофанова К.П. в Миколаївській області не значиться.

Між АТ «Миколаївобленерго» та ОСОБА_1 було укладено Договір на постачання електроенергією шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщено на офіційному веб-сайті Регулятора та Постачальника та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до пункту 13 розділу XVII Закону України Про ринок електричної енергії» з 01.01.2019 ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії (згідно Постанови НКРЕКП №429 від 14.06.2018)

Особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 у ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» відкрито на ім`я ОСОБА_1 (Довідка №08-14/407/2 від 04.08.2021).

Згідно довідки №08-14/407/2 від 04.08.2021 заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.07.2021 за період з 01.01.2019 по 01.07.2021 року складає 5838,50 грн.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 03 березня 2020 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання та розподілу електричної енергії зобов`язаний постачати споживачеві електричну енергію відповідно до умов укладеного договору про постачання з дотриманням встановлених показників якості послуг.

Обов`язки енергопостачальників або інших суб`єктів, визначених законом щодо постачання та розподілу електричної енергії, встановлюються законом, що регулює відносини у сфері постачання та розподілу електричної енергії.

Послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Виходячи із зазначених норм Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦПК України визначено, що уразі встановлення у зобов`язанні строку (терміну) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням вищезазначеного, з відповідачки на користь ТОВ «Миколаївської електропостачальна компанія» підлягає стягненню заборгованість за спожиті послуги з електропостачання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати - судовий збір в розмірі 2270 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2019 по 01.07.2021 у розмірі - 5838,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» 2270 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія», місцезнаходження: 54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: С.М. Афоніна