ЄУН № 337/877/23
Провадження № 2/337/475/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2023 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі : головуючого судді Гнатик Г.Є.
за участю секретаря Жевакіної Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за користування житлом,судових витрат,
У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за користування житлом.
У позові вказав, що 01.01.2016 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір оренди квартири АДРЕСА_1 , який у подальшому було пролонговано - 01.06.2018 року на строк до 28.02.2019 року.
Відповідно до укладеного договору, відповідачка ОСОБА_2 повинна була сплачувати квартплату та комунальні послуги, але, як виявилося пізніше, взяті на себе обов`язки належним чином не виконувала та суми боргу було стягнуто з нього за рішеннями Хортицького районного суду м.Запоріжжя- судовими наказами та рішеннями, тому просив стягнути з відповідачки 40 000 грн. боргу та судові витрати.
Ухвалою суду від 21.02.2023 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи.
У судове засідання позивач на з`явився.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кутровська Н.М. до суду не з`явилася, направивши письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, поважну причину не явки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, у визначений судом строк відзив на позов або зустрічний позов не подавала.
Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя, щодо реєстрації місця проживання фізичної особи ОСОБА_2 , станом на 20.02.2023 року відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , саме за цією адресою відповідачка повідомлялася про розгляд справи.
Рекомендований лист відповідачкою не отриманий та повернутий суду з відміткою поштового відділення зв`язку «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачки про наявність справи у суді, але вони результатів не дали.
Відповідачка не скористалась можливістю передбаченою ст. 178 ЦПК України, відзив на позов не надала.
Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом встановлено, що 01.01.2016 року між ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір оренди квартири АДРЕСА_1 , на строк до 01.06.2018 року, для проживання орендаря ОСОБА_2 та члена її сім`ї ОСОБА_3 ( а.с.13-17).
Відповідно до п.6.1 розділу 6, комунальні послуги, які споживає Орендар у квартирі, що орендується, оплачуються Орендарем самостійно на підставі рахунків відповідних організацій не пізніше одного місяця.
У подальшому, 01.06.2018 року між ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір оренди квартири АДРЕСА_1 , на строк до 28.06.2019 року, для проживання орендаря ОСОБА_2 та члена її сім`ї ОСОБА_3 ( а.с.18-22).
Відповідно до п.6.1 розділу 6, комунальні послуги, які споживає Орендар у квартирі, що орендується, оплачуються Орендарем самостійно на підставі рахунків відповідних організацій не пізніше одного місяця,наступного за тим, в якому надається комунальна послуга.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Згідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Статтею 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Як вбачається з договору житла, відповідно до п.6.1 розділу 6, комунальні послуги, які споживає Орендар у квартирі, що орендується, оплачуються Орендарем самостійно на підставі рахунків відповідних організацій не пізніше одного місяця.
Як вбачається з матеріалів справи: судовим наказом Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.11.2020 року з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по внескам на утримання будинку і прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних; рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09.02.2022 року з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води; судовим наказом Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30.06.2017 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь Концерну «СМТМ» заборгованість за надані послуги; рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2021 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь Концерну «МТМ» суму заборгованості за надані послуги ( а.с. 28- 38).
Як вбачається з копії розписки від 19.03.2018 року, ОСОБА_2 зобов`язалася сплатити борг за комунальні послуги, надані у квартиру АДРЕСА_1 за період з 01.01.2016 року по 01.07.2018 року ( а.с. 25).
Доказів оплати будь-яких платежів за період оренди вказаної вище квартири, відповідачка ОСОБА_2 суду не надала.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять.
Таким чином, судом встановлено наявність між сторонами договірних відносин, факт порушення відповідачкою зобов`язань за договором оренди житла та наявність заборгованості в сумі 40 000 грн., а тому позов слід задовольнити у цій частині у повному обсязі.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.207, 626,631,759,762 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) заборгованість за користування житлом у сумі 40 000 (сорок тисяч) грн. та судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.
Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Г.Є. Гнатик