Справа № 404/7469/21
Номер провадження 2/404/1996/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року Кіровський районний суд міста К іровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , у жовтні 2021 року звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь додаткових витрат на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 4688,00 грн. В обгрунтування позову зазначила, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 грудня 2020 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 вересня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, позивач зазначає, що їх з відповідачем донька є дитиною з інвалідністю. З 2015 року хворіє на генералізовану форму епілепсії, часті тяжкі абсанси, тяжкий терапевтично-резистентний перебіг, лямбліоз, мастоцитоз, вторинну лактозну недостатність, збіжну спів дружню акомодаційну косоокість, змішаний астигматизм та відповідні супроводжуючі діагнози. Як зазначає позивач, у зв`язку із хворобою, дитина потребує постійного диспансерного нагляду невролога, прийом лікарських препаратів для лікування та підтримання задовільного стану, безлактозного харчування. Згідно висновків спеціалістів дитині рекомендовано консультація алерголога консультативної поліклініки лікарні Охмадит, яка знаходиться в місті Києві, а тому відвідування вказаної лікарні потребує відповідних додаткових витрат на транспорт, оплату відповідних консультацій, витрат на харчування, проживання. Крім того, лікарями рекомендовані періодичні курси реабілітації, постійне прийняття судинної терапії, особливе ортопедичне взуття. Лікарем-офтальмологом рекомендовано придбання окулярів для постійного носіння. Позивач зазначає, що наразі відповідач сплачує лише аліменти на утримання доньки в сумі 1500,00 грн., при цьому остання не в змозі забезпечити належне лікування доньки. Зазначає, що за останні місяці витратила на діагностику та лікування доньки значну суму коштів. Дитина потребує постійного лікування, відвідує оздоровчі заклади, проходить курси лікування, проте отримує це лікування виключно за кошти позивача. Крім того, позивач зазначила, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 серпня 2021 року вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 701,85 грн., щомісячно. Фактично судом стягнуто кошти лише на придбання 2-х препаратів «Депакін» та «Левіцитам». Як вказує позивач, враховуючи, що нею фактично були понесені витрати на лікування доньки в період з травня 2020 року до моменту подачі позову до суду в сумі 9376,00 грн., питання про стягнення яких не підіймалося в судовому засіданні, вважає, за необхідне стягнути 50 % фактично витрачених нею коштів на придбання ліків, ортопедичного взуття для доньки за період з травня 2020 року по вересень 2021 року. Згідно виписки із медичної карти № 3891 (лікування з 02.06.2020 року по 12.06.2020 року) призначено лікування: депакін, левоцетам, безлактозе харчування на протязі 6 місяців, алерон. Згідно консультативного висновку спеціаліста (офтальмолога) рекомендовано: окуляри, мезатон, слезовіт. Згідно виписки зі медичної карти стаціонарно хворого № 6190 (лікування з 07.09.2020 року по 15.09.2020 року) призначено лікування: вальпроком, левіцитам, гепаген. Згідно заключення офтальмолога призначено візивіт. Згідно заключення невролога Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» (дата обстеження 05.10.2020 року) призначено діакарб, аскорутин, аспаркам, магне В6, секта, траумель, вода «РеО». Згідно виписки із медичної карти амбулаторного стаціонарного хворого (дата обстеження 15.04.2021 року) призначено вальпроком, левіцитам, гепагеном. Згідно консультативного висновку спеціаліста призначено кларатин, біле вугілля, хофітол, кіндінорм, смарт, омега, метіонін, іхтіолова мазь, целестодерм, фізіогель. А тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.32).

Через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позов (вх. № 88 від 04.01.2022 року) в якому останній заперечує проти задоволення позову зазначає, що під час спільного проживання з позивачем піклувався про доньку та здійснював її лікування. Після того як шлюб було розірвано, відповідач постійно сплачує аліменти на утримання доньки, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. У вересні 2020 року на прохання позивача по необхідності коштів на лікування доньки відповідач перерахував на її картковий рахунок 30303,00 грн. За активним напором позивача, 29 жовтня 2020 року відповідачем було подаровано доньці ? частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 . Крім того, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 серпня 2021 року стягнуто з відповідача на користь позивача додаткові витрат на утримання дитини в сумі 701,85 грн., щомісячно. Рішенням суду встановлено здійснення позивачем додаткових витрат на дитину, які носять постійний характер та здійснюються щомісяця саме на ліки: «Депакін 300 мг» та «Левіцитам 250 мг». За таких обставин, відповідач вважає, що питання розміру додатковий витрат на утримання дитини вже вирішено рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 серпня 2021 року, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову (а.с.39-54).

В свою чергу, позивачем подано до суду відповідь на відзив (вх. № 686 від 10.01.2022 року), в якому остання зазначає, що позивачем були фактично понесені витрати на лікування доньки в період з травня 2020 року і до моменту подачі позову до суду в сумі 9376,00 грн., питання про стягнення яких не підіймалось в судовому засіданні, позивач вважає за необхідне стягнути 50 % фактично витрачених нею коштів на придбання ліків, ортопедичного взуття для доньки за період з травня 2020 року по вересень 2021 року. Таким чином, фактично понесені витрати не були стягненні у справі № 404/8095/20, адже позивачем не було подано заяви про збільшення розміру позовних вимог, а в первісній позовній заяві ставилася вимога про стягнення додаткових витрат щомісячно в сумі 2500,00 грн. За останні декілька місяців позивач витратила на діагностику та лікування доньки значну для неї суму коштів. Добровільно відшкодувати витрачені фактичні витрати на лікування доньки відповідач відмовляється (а.с.55-59).

Відповідачем через канцелярію Кіровського районного суду міста Кіровограда подано додаткові пояснення по справі (вх. № 22906 від 22.06.2023 року) в яких останній зазначає, що з доданих до позовної заяви доказів на підтвердження фактично понесених витрат позивачем не доведно належними доказами вимушену необхідність понесення додаткових витрат, розмір яких, в тому числі не охоплювався сумами отримуваних аліментів (а.с.84-88).

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позові. В судове засідання призначене на 22 червня 2023 року позивач не з`явилась, представником позивача подано до суду заяву (вх. № 22793 від 22.06.2023 року) про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, та підтримання позовних вимог (а.с.89-91).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність. В судове засідання призначене на 22 червня 2023 року відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 81), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.07.2013 року виданого Новенською селищною радою Кіровського району міста Кіровограда, батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною з інвалідністю, про що свідчить копія посвідчення серії НОМЕР_2 від 04.11.2020 року (а.с.7).

Малолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою № 1765 від 02.11.2020 року виданої Новенської селищної ради міста Кропивницького (а.с.19) та не заперечується відповідачем.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого Кропивницьким районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів по виконавчому листу № 404/4734/20 виданого 09 вересня 2020 року, станом на 01 березня 2021 року, відсутня.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 701,85 грн., щомісячно. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 236,03 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено (а.с.45-48).

Відповідно виписки із медичної карти №3891 стаціонарного пацієнта пульмонологічного відділення ОСОБА_3 проходила лікування з 02 червня 2020 року по 12 червня 2020 року. Як зазначено у даній виписці, поступила зі скаргами на висип по тілу, зі слів матері плями виникли 1,5 роки тому. Лікування здійснювалося із застосуванням препаратів "Депакін" та "Левоцетам", а рекомендація після виписки "Алерон". Однак, за даний період часу підтверджуючих документів на придбання медичних препаратів позивачем не надано.

Згідно консультативного висновку спеціаліста (офтальмолога) ОСОБА_3 проходила огляд 19 серпня 2020 року, рекомендації спеціаліста окуляри для постійного носіння, "Мезатон", "Слезавіт" (а.с.9). На підтвердження придбання зазначених препаратів позивачем не надано чеків.

Відповідно до виписки із медичної карти хворого № 6190 стаціонару неврологічного відділення ОСОБА_3 проходила лікування з 07 вересня 2020 року по 15 вересня 2020 року. Лікування здійснювалося із застосуванням препаратів "Депакін" та "Епілептал", а рекомендація після виписки " ОСОБА_4 ", "Левіцетам", "Гепагеном". На підтвердження придбання зазначених препаратів позивачем надано чеки від 10.09.2020 року «Левіцитам» на суму 88,89 грн., «Вальпроком» на суму 99,89 грн., чек від 13.08.2020 року «Депакін» на суму 1027,00 грн. Всього на загальну суму 1215,78 грн. (а.с.20).

Згідно заключення невролога Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна дитяча лікарня міської ради міста Кропивницького" ОСОБА_3 проходила огляд 05 жовтня 2020 року рекомендації спеціаліста "Діакарб", "Аспаркам", "Аскорутин", "Магне В6", "Смекта" "Нурофен", "Траумель". На підтвердження придбання зазначених препаратів позивачем надано чек від 05.10.2020 року на загальну суму 434,60 грн. (а.с.21).

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста (офтальмолога) ОСОБА_3 проходила огляд 30.10.2020 року, рекомендації спеціаліста «Візивіт» (а.с.12). Доказів понесення додаткових витрат на купівлю медичного препарату не надано.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 проходила огляд 15.04.2021 року. Призначено постійно приймати протисудомну терапію: «Вальпроком 300», «Левіцитам 250 мг», «Гепагеном» (а.с.13). Докази придбання за цей період вказаних препаратів відсутні.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 6190 неврологічного відділення ОСОБА_3 проходила стаціонарне лікування у період з 15.07.2021 року по 22.07.2021 року. Після виписки рекомендовано постійно приймати проти судомну терапію: «Депакін 300», «Левіцитам 250 мг», «Гепагеном». Доказів придбання позивачем вказаних препаратів за цей період до суду не надано.

Згідно консультативного висновку спеціаліста md1727 від 10.08.2021 року ОСОБА_3 була оглянута лакарем-дерматовенерологом дитячим. Загальні рекомендації: кларитин, біле вугілля, хофітол, кіндінорм, смарт омега, метіонін, аплікації з іхтіоловою маззю чередувати з кремом. целестодерм, фізіогель (а.с.16).

Крім того, судом враховуються чек від 04.11.2020 року на придбання препарату «Левіцитам 250 мг» на суму 50,00 грн. та чек від 08.11.2020 року на придбання препарату «Депакін Хроно 300 мг», оскільки ці препарати призначенні для приймання дитині на постійній основі.

Щодо інших наданих в якості доказів чеків, суд зазначає, що частина призначених лікарем препаратів або не була придбана позивачем, або не надано відповідного підтвердження його придбання. Інша частина придбаних препаратів за чеками, не були призначені чи рекомендовані лікарями дитині і не мають відношення до діагнозів.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина друга статті 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 185 Сімейного кодексу України визначено, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Враховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17) та постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18), від 31 січня 2020 року у справі № 484/2230/17 (провадження № 61-1460св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процессуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що надані позивачем медичні довідки як докази у своїй сукупності підтверджують факт хвороби, який відповідачем не заперечується.

Долучені позивачем докази про вартість придбаних лікарських препаратів не обґрунтовують у повній мірі розмір заявлених вимог, зокрема, позивачем не обгрунтовано належним чином суму додаткових витрат у розмірі 2026,72 грн., щомісячно та необхідність здійснення додаткових витрат саме у такому розмірі щомісячно постійно.

Щодо стягнення витрат на придбання особливого харчування, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вказані витрати не відносяться до додаткових витрат на утримання дитини, пов`язаних з особливими обставинами у розумінні статті 185 Сімейного кодексу України, тому не можуть бути враховані при визначенні загальної суми понесених додаткових витрат на утримання дитини.

Крім того, щодо стягнення витрат на відвідування дитячих оздоровчих закладів, про які зазначено позивачем в позові, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів відвідування оздоровчих закладів донькою та розміру витрат, які у зв`язку з цим понесла позивач, тому такі витрати не можуть бути враховані при визначенні загальної суми понесених додаткових витрат на утримання дитини.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

За приписами статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

За вказаного позовні вимоги про стягнення половини додаткових витрат на придбання препаратів «Левіцитам» на суму 88,89 грн., «Вальпроком» на суму 99,89 грн., «Депакін» на суму 1027,00 грн, «Левіцитам» на суму 50,00 грн., «Депакін Хроно 300мг» на суму 490,90 грн., "Діакарб", "Аспаркам", "Аскорутин", "Магне В6", "Смекта" "Нурофен", "Траумель" на загальну суму 434,60 грн., а всього на суму 2661,28 грн., з яких половина витрат, яка підлягає стягненню становить 1330,64 грн., підлягають до задоволення.

Щодо стягнення витрат на придбання інших зазначених лікарських препаратів, то в цій частині суд відмовляє, оскільки необхідність здійснення таких витрат постійно не підтверджена наданими суду доказами, тому не можуть бути враховані при визначенні загальної суми додаткових витрат на утримання дитини.

Крім того, вирішуючи питання щодо розміру коштів, судом взято до уваги, що відповідач сплачував аліменти, подарував дитині належну йому частку квартири, що в сукупності свідчить про суттєві витрати відповідача, які мають враховуватись судом при визначенні розміру додаткових витрат на утримання дитини (а.с.43-44; 49).

Отже, оскільки позивачем не надано доказів здійснення постійного характеру всіх додаткових витрат на утримання дитини, а також їх розміру, при цьому брати участь у додаткових витратах на дитину є обов`язком обох батьків, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в сумі 1330,64 грн., так як доведеною є сума 2661,28 грн. (2661,28:2=1330,64).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково та позивач за законом звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір виходячи з такого розрахунку.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 1330,64 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 257,73 грн. (1330,64 грн. х 100% : 4688,00 грн. х 908,00 грн.).

На підставі викладеного, керуючись статтею 185 Сімейного кодексу України, статтями 3, 4, 7, 10, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 1330,64 грн.

В решті позовних вимог, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 257,73 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 27.06.2023 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда