Справа № 202/4452/23
Провадження № 2-з/202/28/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

10 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Михальченко А.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана у цивільній справі № 202/4452/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявила самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сеідова Вікторія Олександрівна про визнання недійсним (фраудаторним) договору дарування та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявила самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сеідова Вікторія Олександрівна про визнання недійсним (фраудаторним) договору дарування та стягнення моральної шкоди, який мотивував тим, що в провадженні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська знаходиться цивільна справа № 202/8561/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за Договором позики грошових коштів у розмірі 72 000 доларів США.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2023 по справі № 202/8561/22, було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Під час розгляду вказаної цивільної справи ОСОБА_2 подарував належне йому домоволодіння АДРЕСА_1 своїй донці ОСОБА_3 , а також відчужив автомобіль Мазда 6, 2013 р., д/н НОМЕР_1 , на користь третьої особи.

Вважає, що ОСОБА_2 подарував домоволодіння та переоформив транспортний засіб з метою уникнення звернення стягнення на його майно та уникнення виконання судового рішення.

Просить суд визнати недійсним договір дарування від 03.02.2023, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сеідовою В.О, яким було відчужено право власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 ; відновити становище, яке існувало до порушення та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 66285852 від 03.02.2023, яке було ухвалено Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сеідовою В.О., запис про право власності №49135266; визнати недійсним відчуження права власності та скасувати перереєстрацію транспортного засосу Мазда 6, 2013 р., д/н НОМЕР_1 , за іншою особою, та відновити становище до перереєстрації; стягнути з відповідачів у солідарному порядку моральну шкоду у розмірі 200 000 грн. 00 коп.

ОСОБА_1 також подав заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що у позові він зазначає про те, що відповідачі діяли недобросовісно, а саме використали свої цивільні права для недопущення звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2 , що зашкодило його правам, оскільки відчуження домоволодіння та транспортного засобу відбулося з метою уникнення виконання рішення суду.

Вважає, що відповідач ОСОБА_3 має об`єктивну можливість здійснити відчуження вказаного домоволодіння, що унеможливіть ефективний захист його прав, як стягувача.

Тобто з наведеного вище вбачається, що Відповідач 1 та Відповідач 3 умисно укладають та будуть укладати фраундаторні правочини вже після відкриття провадження у справі № 202/8561/22 з метою уникнення матеріальної відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

А беручи до уваги те, що вже є засвідченим той факт, що набувачем праві власності на нерухоме майно стала дочка Відповідача 1,3 - Відповідач 2 - не виключена подальша участь Відповідача 2 у інших фраундаторних правочинах.

Окрім того, відчужене нерухоме майно на користь Відповідача 2 - може буте реалізовано Відповідачем 2, у зв`язку з тим, що заходи забезпечення позову, які було застосовано в межах справи № 202/8561/22 - застосовувались відносно Відповідача 1, та ніяким чином не стосуються Відповідача 2, який допомагає іншим Відповідачам уникнути матеріальної відповідальності.

Враховуючи викладене просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, у тому числі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_3 ; накласти арешт на грошові кошти на розрахункових рахунках ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в АТ «Райффайзен Банк», АТ «Укрсиббанк», АБ «Укргазбанк», АТ «Універсал Банк», АТ «ПУМБ», АТ «А-Банк», в межах суми позовних вимог; накласти арешт на грошові кошти на розрахункових рахунках ОСОБА_3 в АТ «Райффайзен Банк», АТ «Укрсиббанк», АБ «Укргазбанк», АТ «Універсал Банк», АТ «ПУМБ», АТ «А-Банк», АТ «Приватбанк», АТ «Ощадбанк» в межах суми позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву, яка відповідає вимогам ч. ч. 1, 2 ст.151 ЦПК України, та додані до неї документи суд приходить до висновку про її часткове задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому суд зазначає, що обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, держава несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Предметом позову ОСОБА_1 є дійсність (чи недійсність) договору дарування від 03.02.2023, предметом якого є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , тобто відповідність його умов вимогам чинного на момент укладення цього договору законодавства та стягнення моральної шкоди.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав №328658338 від 10.01.2023 випливає, що обдарованою за спірним договором є ОСОБА_3 , а дарувальником ОСОБА_2 , тобто відповідачі по справі.

Згідно з ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати діяльності фізичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Наприклад, обмеження можливості користуватися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, розглянувши заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням одночасно заявлених позовних вимог, пересвідчившись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову; з`ясувавши обсяг позовних вимог, дані про особу відповідачів, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, приходить до висновку про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, суд зазначає, що зазначений захід забезпечення позову не призведе до незворотних наслідків для ОСОБА_3 .

Щодо накладення арешту на грошові кошти на розрахункових рахунках ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суд зазначає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають, так як позивачем не було обґрунтовано та доведено необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, як і не доведено наявності зв`язку між обраним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, не доведено імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття такого заходу, а отже вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали негайно надіслати усім учасникам справи.

За адресою https://ind.dp.court.gov.ua/sud0417 учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала складена та підписана суддею 10.04.2023

Суддя А. О. Михальченко