Провадження № 2/761/5875/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Романишена І.П., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю від Святошинського районного суду м.Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про зобов`язання вчинити певні дії.

27.02.2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва зазначена позовна заява була залишена без руху. Позивачу надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду та попереджено, що в разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом наданого часу, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута.

Ухвалою суду від 24.03.2023р. продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, в термін до 31.03.2023 року (включно).

03.04.2023 року до суду надійшла заява про продовження процесуального строку на усунення неодоліків позовної заяви до 31.04.2023 р.

Вказана заява обгрунтована тим, що у зв`язку з обстеженнями і лікуванням, що підтверджується копією направлення на лікування, позивач просить продовжити процесуальний строк для усунення недоліків.

З наданої копії направлення за №5032-0342-6928-4599 вбачається, що позивача з 28.03.2023 р. по 27.03.2024 р. направлено на планову консультацію до лікаря кардіолога, при цьому рекомендовий термін надання послуги не вказаного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст.127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Суд, зауважує, що поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

При цьому, долучена до заяви копія направлення на консультацію не підтверджує факт об`єктивної неможливості усунути недоліки позову, оскільки відповідного документу, який б підтверджував факт дійсного перебування позивача на лікуванні не надано суду.

Зокрема, наказом МОЗ України від14.02.2012 № 110, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 661/20974, затверджено форми первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування, зокрема, форму первинної облікової документації № 001/о "Журнал обліку прийому хворих у стаціонар та відмов у госпіталізації", Форму первинної облікової документації № 003/о "Медична карта стаціонарного хворого № ____", форму первинної облікової документації № 008/о "Журнал запису оперативних втручань у стаціонарі", форму первинної облікової документації № 066/о "Карта хворого, який вибув із стаціонару, № ___" , форму первинної облікової документації № 025/о "Медична карта амбулаторного хворого № ___" , форму первинної облікової документації № 036/о "Журнал реєстрації листків непрацездатності", а також перелік інших форм.

Однак, позивач не надав відповідного документа встановленої законодавством форми, який б підтверджував факт дійсної неможливості внаслідок хвороби усунути недоліки позову у визначений судом строк, а тому суд не вбачає об`єктивно непереборних обставин, які б не залежили від волевиявлення позивача виконати ухвалу суду та в повній мірі усунути недоліки позовної заяви в термін до 31.03.2023 р.

Крім того, позивач не позбавлений можливості реалізації свого права на отримання правової допомоги на професійній основі, в тому числі і на безоплатній основі, в результаті б якої, позивач мав можливість отримати представництво своїх інтресів при вирішенні даної справи, зокрема, на подання відповідних документів та відомостей на виконання ухвали суду, однак відповідного волевиявлення не вчинив, що як наслідок, суд вбачає розпорядження позивачем на власний розсуд правами та процесуальними обов`язками, що є результатом настання відповідних процесуальних наслідків, в даному випадку повернення позовної заяви у зв`язку з частковим усуненням недоліків.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву у разі якщо позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви.

Відтак, оскільки вимоги ухвали суду про залишення без руху позовної заяви, позивачем, не виконано в повному обсязі, а саме: не надано до суду позовну заяву у новій редакції у відповідній кількості сторін у справі, з відповідним посиланням на норму матеріального права, якою передбачався би відповідний спосіб захисту порушеного права, що заявлено позивачем, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності, код ЄДРПОУ відповідача, а також власну електронну адресу (у разі наявності) та відповідача, або зазначення про їх відсутність, а також не надано до суду всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлена вимога, додатки до позову засвідчені у відповідності до п.5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2020 (для суду та відповідача), приходжу до переконання, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Відсутність вказаних відомостей, документів унеможливлює відкриття провадження у справ та належний захист законних інтересів та прав позивача у судовому порядку.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства87; від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Суд, роз`яснює позивачу, що у відповідності до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 127, 185, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про зобов`язання вчинити певні дії про стягнення невиплаченої заробітної плати, - повернути позивачу з усіма доданими до позову документами.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА