У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Лещенко О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Конончука Д.М.,

представника позивача - ОСОБА_2.,

представника відповідача - Савинського С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву представника відповідача по справі - адвоката Соловей Дениса Юрійовича про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.02.2023 року у цивільній справі №758/17813/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБУД» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача - адвокат Соловей Д.Ю.12.04.2023 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 01 лютого 2023 року, ухваленого у цивільній справі №758/17813/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБУД» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому адвокат Соловей Д.Ю. заявив клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що він не був повідомлений про розгляд позовної заяви та не був присутній у судовому засіданні 01.02.2023 року. Зазначає, що вступну та резолютивну частину заочного рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено лише 28.03.2023 року. На момент ознайомлення 28.03.2023 року представником відповідача з матеріалами справи №758/17813/21 повного тексту рішення ще не було.

У заяві посилається на те, що він не був повідомлений про дату та час судових засідань по справі належним чином. Вважає, що у справі відсутні докази вручення/отримання ТОВ «ЕМБУД» судових повісток чи ухвал по справі №758/17813/21. Через неналежне повідомлення ТОВ «ЕМБУД» на мало змоги подати відзив на позовну заяву, а також надати докази на підтвердження своєї позиції, що свідчить про порушення його права на судовий захист.

Крім того, відповідач зазначив у своїй заяві, що вимоги позивача є незаконними та необгрунтованими та заявлені до неналежного відповідача.

Посилаючись на зазначені обставини, просив скасувати заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.02.2023 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2023 року головуючого суддю визначено Лещенко О.В., справа передана судді 12.04.2023 року.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13.04.2023 року строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення було поновлено та прийнято заяву відповідача про перегляд заочного рішення до розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав свою заяву про перегляд заочного рішення з підстав зазначених у ній, просив скасувати заочне рішення від 01.02.2023 року та призначити її до розгляду.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення заяви представника відповідача про перегляд заочного рішення. Зазначив, що рішення винесене законно, відповідач повідомлявся належним чином про розгляд даної цивільної справи. Крім того, відповідач мав очікувати подання до суду вищевказаного позову.

Суд, вивчивши заяву та матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.02.2023 року Подільським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБУД» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, необхідним є наявність трьох обставин: неявка відповідача у судове засідання і неповідомлення про причини неявки (або неявка відповідача у судове засідання, або не повідомлення про причини неявки); неподання відзиву з поважних причин; наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто такі докази, які не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення.

Так, звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення, що було ухвалено судом у порядку заочного провадження, представник заявника стверджує, що відповідач не був повідомлений про судове засідання у справі, за результатами якого ухвалено заочне рішення.

Перевіряючи це твердження установлено судом, що 24.01.2022, 09.03.2022 та 04.08.2022 року були призначені судові засідання по даній справі. Проте в матеріалах справи немає відомостей про повідомлення та виклик сторони відповідача на вказані дати.

Згідно Витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань офіційною адресою місцезнаходження ТОВ «Ембуд» є: 04080, м.Київ, вул. Кирилівська, 82.

Разом з тим, відповідачу направлялась копія позовної заяви, копія ухвали про відкриття провадження та судова повістка на судове засідання, призначене на 13.09.2022 року на офіційну адресу ТОВ «ЕМБУД»: м. Київ, вул. Кирилівська, 82. Проте лист зі вказаним документами повернувся до суду як неотриманий адресатом за закінченням терміну зберігання.

На судове засідання по даній справі, призначене на 29.11.2022 року відповідач викликався шляхом розміщення оголошення про час та місце проведення судового засідання по даній справі на сайті Подільського районного суду м. Києва.

Крім того, відповідачу повторно направлялась копія позовної заяви, копія ухвали про відкриття провадження та судова повістка на судове засідання, призначене на 20.12.2022 року на офіційну адресу ТОВ «ЕМБУД»: м. Київ, вул. Кирилівська, 82. Проте лист зі вказаним документами повернувся до суду як неотриманий адресатом за закінченням терміну зберігання.

Відповідачу втретє направлялась копія позовної заяви, копія ухвали про відкриття провадження та судова повістка на судове засідання, призначене на 01.02.2023 року на офіційну адресу ТОВ «ЕМБУД»: м. Київ, вул. Кирилівська, 82. Проте лист зі вказаним документами повернувся до суду як неотриманий по причині відсутності адресата за вказаною адресою, що згідно положенням Цивільного процесуального кодексу України вважається повідомленням відповідача належним чином. Також виклик відповідача на судове засідання 01.02.2023 року додатково здійснювався шляхом розміщення оголошення про час та місце проведення судового засідання по даній справі на сайті Подільського районного суду м. Києва.

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює "право на суд", право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України", заява N 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відповідно до §23 рішення ЄСП/1 від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі Цихановський проти України національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS.A. V. SPAIN, №11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Відповідно до позицій Верховного суду для вручення повісток закон передбачає альтернативні способи комунікації. Вручення повісток є гарантіями забезпечення одного й того самого права - права на справедливий суд, елементом якого є право знати про суд (як про процес - засідання, так і про результат - рішення).

Суд, який комунікує з учасником справи з допомогою офіційних засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (ухвала Касаційного адміністративного суду Верховного Суду по справі №560/5541/20 від 17 листопада 2022 року).

Як вбачається з матеріалів справи, судові виклики надсилались відповідачам за офіційною адресою щонайменше три рази, тому керуючись ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України судом винесено заочне рішення з дотриманням норм цього Кодексу. Натомість, відповідач не отримував поштову кореспонденцію з судовими викликами, яка була направлена на їх офіційну адресу реєстрації, та його представники жодного разу не з`явилися до суду та не цікавилися щодо розгляду даної цивільної справи.

При цьому, за змістом ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Вказане свідчить, що судом вчинено дії щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи шляхом направлення на його адресу судових повісток та здійснення оголошення на сайт Подільського районного суду м. Києва. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштових конвертів свідчить, що судові повістки не вручені з причин, що не залежать від суду, який в установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії, що у відповідності до вимог ЦПК України свідчить про належне повідомлення відповідача про розгляд справи.

Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного суду від 15 травня 2019 року (справа № 0870/8014/12, провадження № К/9901/6938/19).

Також, відповідно до приписів ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд справи в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Частиною 3 ст. 223 ЦПК України також визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Враховуючи те, що заявником доказів поважності причин неприбуття у судові засідання у даній цивільній справі не надано, а викладені у заяві обставини спростовуються наявними у справі документами, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення є необґрунтованою, тому підстави для застосування ст. 288 ЦПК України відсутні.

Крім того, в заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача - адвокат Соловей Д.Ю.не повідомив та не посилався на жодні нові докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, навпаки заява зводиться до переоцінки доказів, наданих позивачем, яким суд вже дав свою оцінку.

З аналізу статті 288 ЦПК України слідує, що умовою перегляду заочного рішення є не лише встановлення судом при розгляді відповідної заяви обставин того, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, а одночасно судом має бути встановлено, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто ці дві обставини мають існувати одночасно.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України (лист від 01 травня 2007 року «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах») другу умову слід розуміти таким чином, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення посилається на такі обставини та на такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку. Заочне рішення не може бути скасовано лише на підставі поданої відповідачем заяви та його усних доводів, які не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами у справі.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що підстав для перегляду заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.02.2023 року у цивільній справі №758/17813/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБУД» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника відповідача по справі - адвоката Соловей Дениса Юрійовича про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.02.2023 року у цивільній справі №758/17813/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБУД» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.06.2023 року.

СуддяО. В. Лещенко