Справа № 306/930/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 червня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Собослоя Г. Г., Кондора Р. Ю.,

з участю секретарки судового засідання Терпай С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства фірма "Полата" про видачу належно оформленої трудової книжки, проведення остаточного розрахунку при звільненні, видачу наказу про звільнення, нарахування та сплату єдиного соціального внеску, видачу довідки про роботу та всіх сум за весь час затримки по день фактичного розрахунку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 09 січня 2023 року, постановлену суддею Вінер Е.А.,

у с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами, якими вважає лист відповідача ПП фірма «Полата» від 11.07.2022 б/н, яким відмовлено у задоволенні його заяви від 07.06.2022 про надання першого примірника рішення власника ПП «Полата» про його звільнення для ознайомлення з ним, проставлення ним на цьому примірнику підпису та дати ознайомлення із наданим рішенням; про видачу належно завіреної копії рішення ПП «Полата» про його звільнення, про видачу довідок про кількість невикористаних днів щорічних та додаткових відпусток з 04.11.2008, про виплату при звільненні компенсації за такі відпустки, а також про виплату вихідної допомоги при звільненні.

Ненадання відповідачем вказаних вище документів уважає порушенням трудового законодаства України та фактом відвертої дискримінації.

Посилаючись на наведене просив суд : 1) поновити йому строк для подачі заяви про перегляд рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами, як пропущений з поважних причин, оскільки ухвалу Верховного Суду від 31 серпня 2017 року, якою йому повернуто його заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, він отримав лише 02 листопада 2022 року; 2) скасувати рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення про видачу йому належної при звільненні завіреної копії рішення власника підприємства про звільнення, трудової книжки, про проведення належного при звільненні остаточного розрахунку, а саме виплати: компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпустки з 04.11.2008 по 30.04.2017, вихідної допомоги, про нарахування та сплату з нарахованих сум єдиного соціального внеску, військового збору та інших необхідних платежів, а також про виплату всіх належних сум за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 09 січня 2023 року поновлено заявнику строк для подачі заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20.09.2019 за нововиявленими обставинами та ухвалення нового рішення відмовлено.

Не погоджуючись із цією ухвалою місцевого суду заявник ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу внаслідок порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована тими же доводами, які наведені в заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Також указував і на те, що місцевим судом не враховано вимоги п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, згідно з якими підставами для перегляду рішення судуза нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Вказував, що нововиявленими обставинами є обставини, які не були і не могли бути відомі йому на час розгляду справи, а стали відомі тільки з листа ПП фірми «Полата» від 11.07.2022 б/н, з якого вбачається, що відповідач не збирався і не збирається в подальшому виконувати вимоги статей 44, 47, 49, 116 КЗпП України, а саме видати йому належним чином завірену копію рішення про звільнення та провести із ним належний розрахунок при звільненні. А відтак, на його думку, мають місце нововиявлені обставини та правові підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Крім цього, суд першої інстанції неправильно застосував висновки, які викладені у постанові Верховного Суду від 10.08.2022 у справі №199/4585/18 та не звернув увагу, що він просив переглянути рішення суду за нововиявленими обставинами на підставі листа відповідача від 11.07.2022, як доказу, який суд не оцінював у процесі розгляду справи, та як доказу стосовно обставин, що не були встановлені судом, які є нововиявленими.

З огляду на наведене просив оскаржену ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його заяви про скасування рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20.09.2019 за нововиявленими оставинами та ухвалити нове рішення про видачу належної при звільненні завіреної копії рішення власника підприємства про звільнення, про видачу належної при звільненні трудової книжки, про проведення належного при звільненні остаточного розрахунку, а саме: виплати належної при звільненні компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпустки з 04.11.2008 по 30.04.2017, про виплату належної при звільненні вихідної допомоги, про нарахування та сплату з нарахованих сум єдиного соціального внеску, воєнного збору та інших необхідних платежів, про виплату всіх належних сум за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 подану заяву підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у ній.

Представник відповідача ПП Фірма «Полата» - адвокат Гончаров В.В. заяву не визнав, просив таку залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення заявника ОСОБА_1 , представника відповідача - адвоката Гончарова В.В., перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що у травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства фірма «Полата» про видачу належно оформленої трудової книжки, проведення остаточного розрахунку при звільненні, видачу наказу про звільнення, нарахування та сплату єдиного соціального внеску, видачу довідки про роботу та виплату всіх сум за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні.

Позовну заяву мотивував тим, що 04 листопада 2008 року наказом ПП фірми «Полата» 39-к він був призначений на посаду директора фірми.

У квітні 2017 року його повідомили про те, що з 06 березня 2017 року він звільнений з роботи, після чого відібрали ключі та печатку, виставили за територію фірми.

Своє звільнення вважав незаконним, оскільки його звільнили без персонального попередження про наступне вивільнення не пізніше, ніж за два місяці, що суперечить статті 49-2 КЗпП України. Наказ про звільнення не видавався, не надано йому можливості підготувати та провести прийом-передачу повноважень документації та матеріально-товарних цінностей, у день звільнення трудова книжка не видавалася, а також не проведено остаточного розрахунку при звільненні.

Зазначав, що в день звільнення він знаходився на стаціонарному лікуванні у Свалявській центральній районній лікарні. На його неодноразові звернення до відповідача щодо звільнення, йому було надіслано копію рішення власника ПП фірми «Полата» від 06 березня 2017 року № 01/2017 про звільнення його з посади директора підприємства на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України. Більше двох років він живе без засобів до існування. Без наказу про звільнення та трудової книжки не може влаштуватися на роботу, стати на облік у центр зайнятості населення, а також не має можливості оформити пенсію.

Посилаючись на наведені обставини просив суд ухвалити рішення про: 1) видачу йому належно оформленої трудової книжки відповідно до ст. 47 КЗпП України з належним чином зазначених у ній нагород, якими держава відзначила його за навчання, наполегливу працю та вагомий особистий внесок у зміцнення держави та розвиток економіки України, а саме: нагорода ЦК ВЛКСМ та Міністерства вищої освіти СРСР «За відмінне навчання», орден «Професіонал галузі» від 18 квітня 2011 року, золота медаль «За трудові заслуги» від 26 березня 2013 року, орден «За заслуги перед Вітчизною» від 26 березня 2013 року, орден «Хрест пошани України» від 14 травня 2013 року, сертифікат «Керівник року України 2012» від 2013 року; 2) провести остаточний розрахунок при звільненні, а саме: виплату заборгованості по зарплаті з розрахунку діючих на підприємстві розмірів заробітної плати директора підприємства та індексу інфляції протягом усього часу затримки - від початку виникнення заборгованості (з 01 квітня 2017 року по день фактичного розрахунку), виплату компенсації за невикористані відпустки та додаткові відпустки із урахуванням ненормованого режиму робочого дня, виплату належної вихідної допомоги згідно з ст. 44 КЗпП України у розмірі не менше, ніж шестимісячний середній заробіток із розрахунку діючих на підприємстві розмірів заробітної плати директора підприємства та індексу інфляції протягом останніх перед днем фактичного розрахунку двох місяців; 3) видати копії кадрового наказу про звільнення; 4) нарахувати та сплатити єдиний соціальний внесок, військовий збір та інші необхідні платежі; 5) видати довідки про роботу згідно зі ст. 49 КЗпП України із зазначенням спеціальності, кваліфікації, отриманих нагород, посади, часу роботи та розміру заробітної плати; 6) виплатити всі належні суми за весь час затримки по день фактичного розрахунку відповідно до статей 116, 117 КЗпП України, допустивши його негайне виконання.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року у задоволенні цього позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року змінено

в частині правового обґрунтування, резолютивну частину рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21 квітня 2021 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у частині позовних вимог про проведення остаточного розрахунку при звільненні, нарахування та сплату єдиного соціального внеску, військового збору та інших необхідних платежів, виплату всіх належних сум за весь час затримки по день фактичного розрахунку згідно статей 116, 117 КЗпП України скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-13430св20).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11 квітня 2022 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року у частині позовних вимог ОСОБА_1 про проведення остаточного розрахунку при звільненні, нарахування та сплату єдиного соціального внеску, військового збору та інших необхідних платежів, виплату всіх належних сум за весь час затримки по день фактичного розрахунку, залишено без змін.

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд цього рішення суду за нововиявленими обставинами, якими вважає лист відповідача ПП фірма «Полата» від 11.07.2022 б/н, яким йому відмовлено у задоволенні заяви від 07.06.2022 про надання першого примірника рішення власника ПП «Полата» про його звільнення для ознайомлення з ним, проставлення ним на цьому примірнику підпису та дати ознайомлення із наданим рішенням; про видачу належно завіреної копії рішення ПП «Полата» про його звільнення, про видачу довідок про кількість невикористаних днів щорічних та додаткових відпусток з 04.11.2008, про виплату при звільненні компенсації за такі відпустки, а також про виплату вихідної допомоги при звільненні.

Відмовляючи у задоволення цієї заяви місцевий суд виходив із того, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є нововияленими в розумінні процесуального закону, а тому не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами в цій справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої та пункту першого частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для такого перегляду є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року (пункти 7.4-7.5)).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення. Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/10129/17 від 22 січня 2019 року (пункт 26)).

Заявник як на нововиявлені обставини посилається на лист відповідача ПП фірма «Полата» від 11 липня 2022 року б/н, яким його повідомлено, що його вимоги, які містяться в листі від 07.06.2022, вже були предметом судового розгляду у справі (№306/930/19) за його позовною заявою та у задоволенні цього позову йому було відмовлено. Також повідомлено, що спірні питання щодо ознайомлення ОСОБА_1 з наказом (рішенням) про звільнення з підприємства і видачу йому копії такого наказу, а також щодо нарахування і виплати компенсації за невикористані дні відпусток та вихідної допомоги при звільненні вже вирішені між ними по суті в судовому порядку, а тому повторне звернення з тими же самими питаннями, відповідно до ст.8 Закону України «Про звернення громадян», не розглядається.

Проте наведені заявником обставини не є нововиявленими, оскільки такі були предметом судового розгляду, а тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність підстав для перегляду рішення суду за новивиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів уважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону і фактичних обставинах справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскаржена ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 09 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 червня 2023 року.

Суддя-доповідачка

Судді