Справа № 674/1117/22
Провадження № 2/674/53/23
РІШЕННЯ

іменем України

06 квітня 2023 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області

в складі: судді Посунько Г.А.

секретаря Шельгоріної С.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

14 вересня 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позивач ОСОБА_3 посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що з вересня 2013 року по 2017 рік він та відповідач ОСОБА_4 перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після припинення спільного проживання сторін, дочка ОСОБА_6 проживає з матір`ю - відповідачем ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 проживає з батьком - позивачем ОСОБА_3 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2022 року з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Проте, відповідач ОСОБА_4 не сплачує аліменти на утримання свого неповнолітнього сина, внаслідок чого у неї виникла заборгованість по аліментам за період з 24 вересня 2021 року по 31 липня 2022 року на суму 14291 грн.

На підставі викладеного позивач ОСОБА_3 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 14291 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн.

19 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень.

17 січня 2023 року від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач заперечила проти позову.

Свої заперечення відповідач ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що вона та позивач ОСОБА_3 мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після припинення спільного проживання сторін, дочка ОСОБА_6 проживає з матір`ю - відповідачем ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 проживає з батьком - позивачем ОСОБА_3 .

Судовим наказом № 686/24154/19, виданим 20 січня 2020 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 грудня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2022 року з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

01 серпня 2022 року постановою старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у м.Хмельницькому ЦЗМУ МЮ (м.Хмельницький) було відкрито виконавче провадження № 69529066 про стягнення з відповідача ОСОБА_4 аліментів на користь позивача ОСОБА_3 . У вересні 2022 року із заробітної плати відповідача було утримано та перераховано позивачеві аліменти в сумі 5523,45 грн. З того часу із заробітної плати відповідача щомісячно утримуються та перераховуються позивачеві аліменти на утримання неповнолітнього сина.

За таких обставин відповідач ОСОБА_4 стверджує, що її вини у виникненні заборгованості по аліментам немає.

На підставі викладеного відповідач ОСОБА_4 просить відмовити в задоволенні позову.

18 січня 2023 року від відповідача ОСОБА_4 надійшла заява, якою відповідач повідомила, що в період з вересня по листопад 2022 року вона повністю сплатила заборгованість по аліментам. З грудня 2022 року відповідач щомісячно сплачує аліменти на утримання свого неповнолітнього сина.

16 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заперечив проти позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

З вересня 2013 року по 2017 рік позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після припинення спільного проживання сторін, дочка ОСОБА_6 проживає з матір`ю - відповідачем ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 проживає з батьком - позивачем ОСОБА_3 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2022 року з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набрало законної сили 07 липня 2022 року.

21 липня 2022 року на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2022 року видано виконавчий лист № 674/1254/21 про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 .

Вказаний виконавчий лист позивач (стягувач) ОСОБА_3 пред`явив для примусового виконання до державної виконавчої служби.

01 серпня 2022 року постановою старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у м.Хмельницькому ЦЗМУ МЮ (м.Хмельницький) Боднарчук Д.Л. було відкрито виконавче провадження № 69529066 про щомісячне стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Після відкриття виконавчого провадження державний виконавець визначив суму заборгованості відповідача ОСОБА_4 по аліментам за період з 24 вересня 2021 року по 31 липня 2022 року в сумі 14291 грн.

Згідно ч.1 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно ч.3 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Згідно ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ч.1 ст.8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Згідно ч.1 ст.9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення частини першої статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення Цивільного кодексу України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Згідно ч.1 ст.164 ЦК України о соба, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Згідно ч.2 ст.164 ЦК України в ідсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Таким чином, стягнення пені, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

В Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Позивач ОСОБА_3 вказує розмір пені, виходячи із заборгованості відповідача ОСОБА_4 по аліментам в сумі 14291 грн., визначеної державним виконавцем за період з 24 вересня 2021 року по 31 липня 2022 року, тобто до набрання судовим рішенням про стягнення аліментів законної сили (07 липня 2022 року) та до відкриття виконавчого провадження (01 серпня 2022 року).

В судовому засіданні встановлено, що починаючи з вересня 2022 року відповідачем ОСОБА_4 щомісячно здійснюються платежі зі сплати аліментів на користь позивача ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , в тому числі на погашення заборгованості по аліментам, яка виникла на час відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вина відповідача ОСОБА_4 у простроченні сплати аліментів відсутня.

Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає, що наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позивач не довів, чим не виконав вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

На підставі викладеного суд вважає, що позов задоволенню не підлягає через необґрунтованість.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача ОСОБА_3 відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.7, 8, 189, 196 СК України, ст.ст.9, 509, 614 ЦК України, Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, ст.ст.4 - 13, 18, 81, 141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне ім`я сторін:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с.Міцівці Дунаєвецького району Хмельницької області, проживає - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2023 року.

Суддя Посунько Г.А.