ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
07.04.202Справа № 636/803/23 Провадження № 2/636/912/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Буніна Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Бруславської С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання за ними права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4 .

Позивачі обґрунтовують позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка за життя склала заповіт, в якому земельні ділянки, що належали їй праві власності вона заповіла позивачу ОСОБА_2 та відповідачу ОСОБА_3 . Позивачі прийняли спадщину, про що подали відповідні заяви до нотаріальної контори, а відповідач подав заяву про відмову від спадщини. Позивачі звернулися до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про спадщину їм було відмовлено, у зв`язку із чим вони змушені звернутися до суду.

Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про підтримання та визнання позовних вимог, та розгляд справи без їх участі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , про що видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 06.11.2019.

За життя померла склала заповіт, що посвідчений 07.09.2018 в.о. старости сіл Мокроволя Жемелинці Окіп Білогірського району Хмельницької області та зареєстрований у реєстрі за № 42, згідно якого заповіла ОСОБА_2 належні їй земельні ділянки: площею 3,5540 га та 0,4309 га, кадастровий номер :05:007:0073, кадастровий номер :04:017:0041 призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області; ОСОБА_3 належні їй земельні ділянки площею 3,5540 га та 0,4615 га кадастровий номер :04:017:0040, кадастровий номер :05:007:0072 призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області.

Згідно державних актів на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 022184, серії ЯЕ № 022185 ОСОБА_4 належать земельні ділянка площею 3,5540 га та 0,4309 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.12.2013 ОСОБА_4 отримала спадщину у вигляді земельних ділянок площею 3,5540 га та 0,4615 га кадастровий номер :04:017:0040, кадастровий номер :05:007:0072 призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області.

За інформацією, наданою Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області № 171/02-14 від 16.02.2023, в термін, передбачений законом (6 місяців), після смерті ОСОБА_4 із заявами звернулись: ОСОБА_3 (племінник) з заявою про відмову від прийняття спадщини; ОСОБА_1 (сестра), ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини. Заведена спадкова справа № 165/2020. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Згідно довідки Новопокровської селищної ради Чугуївського району від 07.02.2023, ОСОБА_4 , яка помела ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 і на день смерті з нею проживала та вела спільне господарство її сестра ОСОБА_1 .

Таким чином, позивачі є єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 за заповітом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст. 1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як визначено п. «Г» ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, ст.ст. 1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 шляхом звернення до нотаріальної контори, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-266, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Окіп, Білогірського району Хмельницької області, ІПН НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку площею 3,5540 га, кадастровий номер :04:017:0040, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 022184 від 23.02.2004; право власності на земельну ділянку площею 0,4615 га, кадастровий номер :05:007:0072, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 022185 від 23.02.2004, в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Білогірськ Хмельницької області, ІПН НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку площею 3,5540 га, кадастровий номер :05:007:0073, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області, яка належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.12.2013 посвідченого приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу Хмельницької області Рогожиною Ю.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1723; право власності на земельну ділянку площею 0,4309 га, кадастровий номер :04:017:0041, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області, яка належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.12.2013 посвідченого приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу в Хмельницькій області Рогожиною Ю.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1725, в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя