ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/23381/22

Провадження № 22-ц/4820/878/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2022 року (суддя Карплюк О.І.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що він проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 , окремо від батька ОСОБА_1 , який не цікавиться сином, не приймає участі у його вихованні та розвитку. Позивач продовжує навчання на денній формі навчання в Республіці Польща в Центрі Професійного Навчання і Статутного в Слубіце, не має можливості заробляти самостійно, атому потребує матеріальної допомоги від батьків.

Посилаючись на зазначене ОСОБА_2 , просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ним 23-річного віку.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частки із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення ним навчання в «Центрі Професійного Навчання і Статутного в Слубіце», але не пізніше, аніж до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з 3 листопада 2022 року.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що батьки зобов`язані в рівній мірі брати участь в утриманні дитини, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ним 23-річного віку.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначив, що йому стало відомо про наявність оскаржуваного рішення із постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка знайдена ним у поштовому ящику 23.02.2023 року. Повісток по даній справі він не отримував, жодних документів із суду йому не надходило, позовної заяви також не отримував. За адресою місця реєстрації у період зазначений у рішенні суду апелянт не проживав. Також зазначає, що із спілкування із сином ОСОБА_2 він дізнався, що жодних претензій син до відповідача не має, позовів не подавав та не підписував, матеріальний стан сина під час проживання у Польщі та навчанні в «Центрі Професійного Навчання і Статутного в Слубіце» достатній, додаткової допомоги він не потребує. Крім того, із початку повномасштабного вторгнення російської федерації апелянт втратив роботу та має на утриманні матір пенсіонерку, тому заявлений позивачем розмір аліментів 1/4 частки всіх доходів є непомірним фінансовим навантаженням. Зазначає, що всі звернення сина про перерахунок йому коштів виконуються апелянтом відразу шляхом перерахунку коштів йому на картку.

В судове засідання апелянт ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого Хмельницького міським управлінням юстиції від 03.06.2004 р.

ОСОБА_2 є учнем 3 класу Технікуму по спеціальності технік-експедитор, програмний рік закінчення школи 2023, Центру Професійного Навчання і Статутного в Слубіце республіка Польща, що підтверджується довідкою №83/2022 від 20.06.2022 року. (а. с. 4).

Так, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, чим декларується принцип «змагальності сторін у цивільному процесі».

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Обов`язок по утриманню повнолітнього, сина який у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, покладається на обох батьків.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15 зазначено, що при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (аналогічні висновки міститься в постановах Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року у справі №478/2108/16-ц та від 29.01.2018 року у справі №622/373/16-ц).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягуючи аліменти на повнолітню дитину, слід також мати на увазі, що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання за рахунок інших доходів, а тому слід з`ясовувати факт отримання повнолітньою дитиною іншого доходу ніж аліменти, зокрема доходу від орендної плати за земельний пай, стипендії тощо.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2 продовжує навчання після досягнення ним повноліття, є учнем 3 класу Технікуму по спеціальності технік-експедитор, програмний рік закінчення школи 2023, Центру Професійного Навчання і Статутного в Слубіце республіка Польща.

Відповідач ОСОБА_1 є працездатною особою, доказів щодо обставин зазначених у статті 182 СК України, а також щодо неспроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у зв`язку з його навчанням матеріали справи не містять, відповідачем теж не надано суду.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Твердження апелянта про те, що він не отримував повісток суду, а також позовної заяви про стягнення аліментів, спростовуються матеріалами справи, а тому підлягають відхиленню.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви та додатки до неї було направлено ОСОБА_1 16.11.2022 року, які отримано 21.11.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.19).

Доводи апелянта про те, що зі спілкування із сином він дізнався що ОСОБА_2 не подавав позову, матеріальний стан сина є достатнім, він не потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, є безпідставними. За договором про надання юридичних послуг, підписаним між ОСОБА_2 та адвокатом О.М. Бацюк, інтереси сина представляла адвокат Бацюк О.М. Даний договір в силу статті 204 ЦК України є правомірним, та не визнавався недійсним.

Інші доводи апеляційної скарги теж є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим підлягають відхиленню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення 26 червня 2023 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк