Провадження № 2/686/126/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Хмельницької обласної спілки споживчих товариств про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання незаконним та скасування свідоцтва,

встановив:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Хмельницької обласної спілки споживчих товариств про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання незаконним та скасування свідоцтва, в обґрунтування якого вказали, що 15.01.2018 між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 яка діяла від себе та від імені та в інтересах ОСОБА_4 був укладений договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєвим Ю.В., за змістом якого позивачі безоплатно отримали у власність 2/3 частки нежилого приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , в рівних частках по 1/3 частки кожна. 30.03.1999 виконавчий комітет Хмельницької міської ради прийняв рішення № 164 про оформлення права власності на багатоквартирний житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств, на підставі якого 19.04.1999 управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради видано Хмельницькій обласній спілці споживчих товариств свідоцтво про право власності на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Згідно розпорядження Хмельницької обласної спілки споживчих товариств № 82 від 27.12.2002 квартира АДРЕСА_2 була передана шляхом безоплатної приватизації на праві часткової власності відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які в подальшому отримали свідоцтво про право власності на вказану квартиру та зареєстрували право спільної часткової власності із внесенням запису в реєстрову книгу за № 39960. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.03.2014 справа № 2/2218/7799/11 визнано незаконним та скасовано рішенням виконкому від 30.03.1999 № 164 про оформлення права власності на житловий будинок за Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств та свідоцтво про право власності Хмельницької обласної спілки споживчих товариств на житловий будинок від 19.04.1999, у зв`язку з чим Хмельницька обласна спілка споживчих товариств була позбавлено компетенції на здійснення приватизації квартир даного житлового будинку, в результаті чого квартира АДРЕСА_2 безпідставно була передана шляхом безоплатної приватизації відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , внаслідок чого відповідачі користуються даним приміщенням безпідставно, оскільки неправомірно отримали право власності на вищевказану квартиру, що прямо порушує право на власність позивачів та інші інтереси позивачів як співвласників багатоквартирного будинку, це також унеможливлює повноцінне використання належного використання співвласниками житлового будинку і всіх його елементів. Крім цього, проживання в будинку осіб, що не мають жодних законних на це підстав порушує право позивачів на безпеку, а також підриваю та нівелює усі основоположні та фундаментальні принципи будь-якої правової держави : принцип законності та верховенства права, а тому позивачі на підставі ст.ст. 369, 386, 387 ЦК України просять визнати незаконним та скасувати розпорядження Хмельницької обласної спілки споживчих товариств № 82 від 27.12.2002 про передачу квартири АДРЕСА_2 , визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_2 від 27.12.2002.

21.09.2022 відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подали відзив, на позов, де вказали, що на час, коли відбулась приватизація квартири №8 у 2002 році ОСОБА_3 не були власниками майна в буд. АДРЕСА_1 . Крім цього, квартири в будинку приватизовувались як до 27.12.2002 року (про зазначено на стор.2 в рішенні №2/2218/7799/11) так і після цієї дати. На час отримання у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 частини нежилого приміщення напівпідвального поверху будинку квартири всього будинку були приватизовані. Розпорядження №82 від 27.12.2002 року, згідно якого видано свідоцтво про власності на житло, використало свою дію в момент його винесення. Визнання незаконним і скасуванням розпорядження Облспоживспілки №82 від 27.12.2002 року визнання незаконним і скасуванням свідоцтва про право власності на житло 27.12.2002 року не призведе до поновлення зазначених у позовній заяві прав позивачів - права на власність і інтересів, як співвласників багатоквартирного будинку; права безпеку; а також усіх основоположних та фундаментальних принципів держави. Невірно обраний спосіб захисту нібито порушених прав. Не залучений до справи орган державної влади, який може бути відповідач, категорії справ про порушення публічного порядку. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в моря встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні чи суспільні інтереси. Позивачами не доведено належними та допустимими доказами факт порушення і прав чи інтересів відповідачами. Не надано доказів на підтвердження порушення прав чи інтересів позивачів укладеними правочинами, які вони просять визнати недійсними. Позивачі не є сторонами оспорюваних правочинів. Подаючи позов вони мали конкретизувати права та інтереси які порушуються, а також з якого часу вони порушуються. Розпорядженням Облспоживспілки №82 від 27.12.2002 року, свідоцтвом про право власності на житло від 27.12.2002 року права ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначені в позові не порушувались. Доводи позовної заяви не ґрунтуються на вимогах законодавства та не підтверджені доказами, просять в позові відмовити.

19.10.2022 відповідачі подали заяву про застосування строку позовної давності.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 діючи в інтересах позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та пояснила, що оскільки рішенням суду визнано незаконним та скасовано рішення № 164 про оформлення права власності на багатоквартирний житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та право власності відповідачів яке є похідним від скасованого права, також підлягає скасуванню, крім цього відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачам в користуванні власністю, оскільки неодноразово звертався до суду із позовом щодо скасування права власності позивачів, шантажує та залякує, користується підвалом при цьому обмежив доступ до підвального приміщення позивачам.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце судового засідання в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та смс-повідомленням на номер телефону вказаний в позовні заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просить в задоволенні позові відмовити.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце судового засідання в установленому законом порядку, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача Хмельницької обласної спілки споживчих товариств в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду в установленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази у справі встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого 15.01.2018, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Ю.В., належить на праві власності, в рівних частках по 1/3 кожній, нежитлове приміщення площею 48,6 кв.м., яке розташоване в напівпідвальному поверсі в буд. АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27.12.2002, виданим на підставі розпорядження Хмельницької облспоживспілки № 82 від 27.12.2002.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.03.2014 справа № 2/2218/7799/11 визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 30 березня 1999 року № 164 про оформлення права власності за Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств на житловий будинок АДРЕСА_1 , визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності Хмельницької обласної спілки споживчих товариств на житловий будинок АДРЕСА_3 , видане Хмельницьким міським управлінням житлово-комунального господарства 19 квітня 1999 року.

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачам у користуванні належним їм на праві власності майном, оскільки неодноразово звертався до суду із позовами про скасування права власності позивачів.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_2 чинить позивачам перешкоди у користуванні власністю, зокрема, обмежив доступ до підвалу, який є спільною власністю, неодноразово звертався до суду із позовами про скасування права власності позивачів.

Як правову підставу позовних вимог позивачі вказали ст. 361 ч. 1, ст. 386, ст. 387 ЦК України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 ЦК України). Вказані способи захисту можуть бути реалізовані шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18)).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Отже, обрання позивачем неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивачі вказали, що оскільки Хмельницька облспоживспілка отримала у власність житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 на незаконних підставах, про що зазначено в рішенні суду від 17.03.2014, то облспоживспілка була позбавлена компетенції на здійснення приватизації квартир даного житлового будинку, в результаті чого квартира АДРЕСА_2 безпідставно передана у власність відповідачів.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються: 7) правовий режим власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

Згідно рішення Хмельницького міськвиконкому від 07.09.1978 № 270, виконком міської Ради народних депутатів постановив надати двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 площею 34,0 кв.м - ОСОБА_9 викладачу кооперативного технікуму.

ОСОБА_9 з сім`єю в складі 5 чоловік виконкомом Хмельницької міської ради депутатів видано 12.09.1978 ордер № 1293 серія К на заняття двокімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Свідоцтво про право власності на житло, а саме, квартиру АДРЕСА_2 , від 27.12.2002, видане відповідачам на підставі розпорядження Хмельницької облспоживспілки № 82 від 27.12.2002. При цьому в свідоцтві зазначено, що квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про споживчу кооперацію» майно споживчих товариств та їх спілок може бути продано, передано, здано в оренду, надано в позичку і безплатне тимчасове користування членам споживчих товариств, державним, кооперативним та іншим організаціям, трудовим колективам, окремим громадянам тільки за рішенням загальних зборів, конференцій та з`їздів відповідних спілок або уповноважених ними органів.

Здійснення права власності, тобто володіння, користування та розпорядження майном споживчої кооперації, покладено на її органи відповідно до установчих документів (статутів) споживчих товариств, їх спілок (об`єднань) (пункт 1 статті 9 Закону України «Про споживчу кооперацію».

Отже, вищі органи управління кооперативних організацій або уповноважені ними органи відповідно до Закону України «Про споживчу кооперацію» та її статутів мають прав приймати рішення про передачу квартир у власність квартиронаймачам в т.ч. з застосуванням по аналогії механізму, визначеному Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (наукове роз`яснення науково-правової експертизи при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України щодо правомочності організацій споживчої кооперації щодо розпорядження житловим фондом кооперації від 05.02.2002 № 126/26).

Крім цього, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.04.2014 справа № 2/2218/7799/11 встановлено, що виконавчий комітет Хмельницької міської ради прийнявши рішення про оформлення права власності за Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств на житловий будинок АДРЕСА_1 та видавши відповідне свідоцтво про право власності на даний будинок в цілому, порушили право власності осіб, які приватизували житло у вказаному будинку до прийняття та видачі спірного рішення та свідоцтва.

Щодо строку позовної давності.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19 (провадження № 12-50гс20)).

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено обставин, що відповідачі набули спірне майно неправомірно, у зв`язку з чим, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання незаконним та скасування свідоцтва задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у зв`язку із відмовою у позові слід покласти на позивачів.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 246, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 256, 261, 328, 361 ч. 1, 386, 387 ЦК України, Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України «Про споживчу кооперацію», суд -

вирішив:

В позові ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Хмельницької обласної спілки споживчих товариств про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання незаконним та скасування свідоцтва - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 .

Позивач : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 .

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_6 .

Відповідач: Хмельницька обласна спілка споживчих товариств, , м. Хмельницький, вул. Гната Чекирди, 10.

Дата складання повного тексту рішення суду 04.04.2023.

Суддя: