31.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/836/23
Провадження№ 2/205/1107/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Галушки А.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заяви, позивач зазначив, що з 17.03.2020 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачкою не склалося внаслідок того, що при вирішенні питань шлюбу та побуту, вони не приходили до єдиної думки та мешкають окремо на протязі тривалого часу, а саме близько півроку. Так, з початку військової окупаційної агресії він пішов до лав ЗСУ, захищав Україну від загарбників. В період війни постійно передавав кошти на утримання дитини відповідачці, більше ніж 500 000 гривень. Відповідачка постійно маніпулює дитиною, чинить перешкоди у побаченні із дитиною. Припускає, що як людина та чоловік він не цікавий відповідачці, тому подальше збереження сім`ї на його думку є неприйнятним. Вважає, що шлюбні відносини припинені і подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливим. Строк на примирення не потрібен. Спір про поділ майна, набутого в шлюбі, якщо і буде, то вирішуватиметься в іншому судовому процесі. Це також стосується й процесу виховання дитини. Просить шлюб, зареєстрований 17.03.2020 р., Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №65, між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати та стягнути з відповідачки судовий збір.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_5 , надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, та підтримку позовних вимог, позов просили задовольнити. Крім того, позивач надав суду пояснення, в яких зазначив, що одруживсь він на відповідачці тільки з причини її вагітності, а йому дуже хотілося мати доньку. Він багато часу приділяв роботі, щоб його родина жила у достатку. Відповідачка, на його думку, не дуже гарна господарка, періодично по домогосподарству йому допомагав його син від попереднього шлюбу. З початку агресії рф він добровольцем пішов до лав ЗСУ. Організував вивіз своєї родини з окупованого м.Маріуполь Донецької області за кордон до Польщі, потім до Португалії, де їм було надано прихисток, який з часом дружина покинула. З початком війни він втратив бізнес, гроші які він пересилав дружині, брав у друзів у борг. Коли він приїхав до дружини у Португалію, вона його не чекала, не намагалась допомогти адаптуватись у новій країні. У Португалії він зайнявся власним бізнесом, відкрив салон краси та придбав автомобіль. Матеріально забезпечував свою родину. Договір оренди приміщення для салону краси був оформлений на тещу. Йому прийшлося повернути приміщення власнику, бо він хотів його продати, а дружина з тещею при укладанні договору оренди пообіцяли його викупити, а йому про це не сказали, та взагалі покинули салон краси. Машину він забрав бо був обурений, що вона була оформлена не як власність подружжя, відігнав її на парковку, подальша її доля йому не відома. Будь-яких насильницьких дій стосовно дружини він не застосовував. Просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою та стягнути з неї судовий збір.

Відповідачка ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Бондаренко Д.А., надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та визнання позовних вимог, позов просила задовольнити. Відповідачка надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що вони з відповідачем були дуже щасливим подружжям, виховували донечку у любові та турботі. В результаті збройної агресії рф та окупації м.Маріуполя Донецької області, вона разом з донькою та сином позивача від попереднього шлюбу була вимушена виїхати до Португалії та просити тимчасового захисту, в чому їй допоміг її чоловік. З часом до них приїхала її матір з сестрою Позивач прийняв рішення придбати автомобіль «Renault Clio» для пересування з дитиною містом та відкрити салон краси у м.Лагуш Португалія з метою створення власної сімейної справи для отримання прибутку та забезпечення сім`ї. На сьогодні салон краси, автомобіль та сімейні кошти були відібрані позивачем та знаходяться у його віданні та користуванні. На її думку, у позивача є коханка, якій він організував переїзд з України до Португалії. ЇЇ чоловік став агресивним, почав вживати алкоголь, погрожував їй ножем, махав дресирувальною палицею для собак, принижував її та душив, тобто вчиняв відносно неї домашнє насильство. Просила позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити. Витрати щодо судового збору покласти на позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.03.2020 р., який зареєстрований Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №65, свідоцтво про шлюб видане 17.03.2020 року.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до вимог ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом та проживанням тривалий час, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, і є неможливим, а сім`я розпалася остаточно,в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу.

Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судові витрати розподіляються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнала позовні вимоги, суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України, та дійшов до висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, що становить 536,80 грн., та про стягнення з відповідача на користь позивача 50% судового збору, що становить 536,80 грн.

На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 130, 141, 142, 223, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17.03.2020 р., Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №65, між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, , повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплачений судовий збір за подання позову на р/р НОМЕР_2 в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., за квитанцією 5546-2066-0277-4615 від 27.01.2023 р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50% суми судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дата складання повного тексту судового рішення 31.03.2023 року.

Суддя: Курбанова Н. М.

Відомості щодо учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2