Справа № 303/779/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань Немеш Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

31 січня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_3 на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона 16 травня 2019 року уклала шлюб з ОСОБА_3 .. У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Ще до народження доньки, під час вагітності позивачки, відповідач перестав надавати їй належну підтримку. В зв`язкуи з чим, рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 квітня 2021 року з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з 24 лютого 2021 року та до досягнення народженою дитиною трьохрічного віку.

Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не виявляє до неї батьківської уваги та турботи, не цікавиться її розвитком та життям.

Зазначає, що відповідач має матеріальну можливість надавати доньці таку підтримку, має постійне місце роботи, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

З огляду на це, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 13.03.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідача ОСОБА_5 31.03.2023 року подав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, а саме просив стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки. Зазначає, що до недавнього часу позивач проживала в квартирі відповідача де користувалася комунально-побутовими умовами в даній квартирі при цьому не сплачуючи за це кошти. Позивач стверджувала, що вона забрала з виконавчої служби виконавчий лист по стягненню аліментів на її утримання за рішенням суду від 04 квітня 2021року, однак це призвело до утворення боргу по аліментам у відповідача. Таким чином просить врахувати дані обставини при вирішенні справи. Також зазначив, що сторона, яка намагається стягнути витрати на професійну правову допомогу, слід якомога детальніше описати надані послуги та надати суду максимально можливий обсяг доказів, що реально підтверджує заявлений розмір витрат на адвоката.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 10.04.2023 року до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та його представника, в заяві зазначає, що позов визнає частково.

Учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не висловили.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.07.2021 року (а.с.6).

Також встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою Новодавидківського старостинського округу Мукачівської міської територіальної громади № 039/7/02 від 12.01.2023 року (а.с.7).

Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 квітня 2021 року з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з 24 лютого 2021 року та до досягнення народженою дитиною трьохрічного віку (а.с.9-11).

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому законодавство не містить вимоги визначення точного розміру аліментів як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо.

Проаналізувавши досліджені судом докази в їх сукупності, при визначенні розміру аліментів на утримання доньки, суд враховує всі обставини справи, заперечення відповідача, подані у відзиві, а також вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини.

Щодо судових витрат на надання правової допомоги, суд зазначає наступне.

Позивач ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_3 витрати на надання правової допомоги у розмірі 5 000,00 гривень. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано такі докази: ордер, договір про надання правничої допомоги від 16 січня 2023 року, укладений позивачем з адвокатом Осташук О.В; акт приймання-передачі правових послуг від 16.01.2023 року та копію квитанції про оплату.

Згідно договору про надання правової допомоги №02-16/01/21 від 16.01.2023 року між позивачем та адвокатом, сторони договору встановили в договорі фіксований розмір адвокатського гонорару.

Відповідно до вищевикладеного сам лише факт посилання представником відповідача на неподання позивачем більш детального опису робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги є безпідставним та не може бути підставою для відмови у стягнені даних судових витрат.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_5 із заявою про зменшення витрат на правничу допомогу не зверталися. Представником відповідача у відзиві на позовну заяву було подано лише заперечення проти стягнення витрат на правову допомогу. У цих запереченнях не наведено аргументів, які могли би свідчити про неспівмірність витрат на правову допомогу. Представник відповідача також не зазначив, яким саме чином неподання іншою стороною більш детального опису робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги завадило йому висловити свої міркування щодо неспівмірності таких витрат.

Згідно висновку Об?єднаної Палати Верховного Суду у справі №922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 79, 141, 180, 182, 183, 184 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31.01.2023 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4000,00 (чотири тисячі гривень 00 копійок) гривень витрат на надання правової допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 .

Рішення суду виготовлено 10.04.2023 року.

Головуюча Л.В.Курах