Справа № 211/559/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 квітня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі :
головуючого - судді Попова В.В.,
при секретарі - Собченко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Позивач у судове засідання не з`явився, але його представник надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала.
На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як убачається зі змісту позову та підтверджується матеріалами справи, 01 липня 2021 року, о 15 год. 10 хв., відповідач, керуючи автомобілем марки «Nissan Almera», д.р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Лермонтова, 37 в м. Кривому Розі, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну, під час руху та будь-якою зміною напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам та здійснила зіткнення з автомобілем марки «Hyndai Tucson», д.р.н. НОМЕР_2 , належним ОСОБА_3 , який був під керуванням позивача. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказані факти та обставини підтверджуються постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.09.2021 року по справі про адміністративне правопорушення №216/4155/21, яка набрала законної сили 12 жовтня 2021 року та якою винною у даній дорожньо-транспортній пригоді було визнано відповідача, яка своїми діями порушила вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1 ПДР України, через що її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП(а.с.12-13,15).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п.п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість подовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Так, постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.09.2021 року встановлено винуватість відповідача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України ці обставини доказуванню не підлягають. Таким чином, суд приходить до висновку, що вина відповідача у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, під час якої було пошкоджено керований позивачем автомобіль, повністю підтверджується належними доказами.
При цьому, суд погоджується із доводами позивача, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він пережив нервове потрясіння, крім того, внаслідок пошкодження транспортного засобу він втратив можливість вільно користуватись ним, у зв`язку з чим вимушений був змінити звичний ритм життя, докладати додаткових зусиль задля його організації, що спричинило ряд незручностей, а тому суд уважає, що позивачеві було спричинено моральної шкоди.
Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позивачеві спричинено моральної шкоди, яку оцінює в 3000 грн. 00 коп. та яку вважає не більш, ніж достатньою для розумного задоволення потреб позивача і не призведе до його збагачення та при встановлених обставинах становитиме достатньо справедливу сатисфакцію.
Відтак, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. (а.с.5,29).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 82, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп., а всього стягнути 3992 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.