КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/267/2023 Доповідач - Кулікова С.В.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ Справа № 756/5323/22
04 квітня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Кулікової С.В.
суддів - Олійника В.І.
при секретарі - Кіпрік Х.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Скринник Анни Володимирівни про розподіл судових витрат, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» про стягнення винагороди за вислугу років,-
У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДП «Фінансування інфраструктурних проектів» про стягнення винагороди за вислугу років, в якому просив стягнути з відповідача винагороду за вислугу років за 2020 рік у розмірі 382 500,00 грн., винагороду за вислугу років за період з 01 січня 2021 року по 06 серпня 2021 року у розмірі 334 687,50 грн., а всього 717 187,50 грн. та судові витрати.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» на користь ОСОБА_1 винагороду за вислугу років за 2020 рік у розмірі 382 500,00 грн., винагороду за вислугу років за період з 01 січня 2021 року по 06 серпня 2021 року у розмірі 334687,50 грн., а всього 717 187,50 грн.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2022 року стягнуто з ДП «Фінансування інфраструктурних проектів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 11 800,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року апеляційну скаргу ДП «Фінансування інфраструктурних проектів» - задоволено частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року змінено.

Зменшено розмір стягнутої з ДП «Фінансування інфраструктурних проектів» на користь ОСОБА_1 винагороди за вислугу років за період з 01.01.2021 року по 06.08.2021 року з 334 687,50 грн. до 223 125,00 грн.

Зменшено загальну суму винагороди.

Всього підлягає зменшенню з ДП «Фінансування інфраструктурних проектів» на користь ОСОБА_1 винагорода за вислугу років з 717 187,50 грн. до 605 625,00 грн.

В решті рішення залишено без змін.

Зменшено розмір стягнутого судового збору з 7 171,87 грн. до 6 055,92 грн., які стягнуто з ДП «Фінансування інфраструктурних проектів» на користь ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року апеляційну скаргу ДП «Фінансування інфраструктурних проектів» на додаткове рішення залишено без задоволення.

Додаткове рішення Оболонського районного суду від 21 жовтня 2022 року залишено без змін.

01 лютого 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Скринник А.В. звернулася з клопотанням про розподіл судових витрат, в якому просила прийняти додаткову постанову у справі, якою розподілити судові витрати та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із розглядом справи у Київському апеляційному суді в розмірі 5 500 грн.

Зазначала, що позивач поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 5 500 грн., що складаються з: підготовки, направлення відповідачу, подання до суду відзиву на апеляційні скарги відповідача - 3000 грн.; участь у судовому засіданні 31 січня 2023 року - 2 500 грн.

Зауважувала, що у поданому відзиві на апеляційні скарги, вона подавала попередній розрахунок суми судових витрат, які ОСОБА_1 очікує понести в зв`язку з розглядом даної справи у Київському апеляційному суді, а саме витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5 500 грн.

Крім того, у судових дебатах при розгляді справи апеляційним судом адвокат просила апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати, які він має понести у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Вказувала, що адвокатом вартість складання відзиву у даній справі до 3 000 грн., враховуючи, що зміст відзиву на апеляційні скарги частково повторює зміст процесуальних документів, які раніше готувались адвокатом у справі.

В судове засідання учасники справи не з'явилися, про час та місце розгляду заяви були повідомлені. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., перевіривши матеріали справи та доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У пункті 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто у ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Схожі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20, від 08 червня 2021 року у справі 550/936/18.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції представляла адвокат Скринник А.В..

У відзиві на апеляційні скарги адвокат Скринник А.В. вказала, що орієнтовний розмір судових витрат, які має понести позивач у зв`язку із розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції становить 5 500 грн., з яких 3 000 грн. - підготовка відзиву на апеляційну скаргу, 2 500 грн. - участь адвоката Скринник А.В. у судовому засіданні Київського апеляційного суду.

До клопотання про розподіл судових витрат адвокат Скринник А.В. додала розрахунок вартості правової допомоги згідно з договором № 65 про надання правової допомоги від 03.09.2021 року та додаткової угоди до нього № 1 від 10.01.2022 року, копію акту прийняття-здачі виконаних робіт (наданих послуг) від 01.02.20223 року, з яких вбачається, що адвокатом надано послуги з: підготовки, направлення відповідачу, подання до суду відзиву на апеляційні скарги відповідача - 3 000 грн.; участь у судовому засіданні 31 січня 2023 року - 2 500 грн.

Ураховуючи наведене, вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, взявши до уваги надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат, відсутність клопотання відповідача про зменшення таких витрат позивача, а також те, що апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, вимоги адвоката Скринник А.В. про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, підлягають задоволенню частково, у розмірі 4 500,00 грн.

За вказаних вище обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для ухвалення у справі додаткової постанови про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 4 500,00 грн., що на думку суду є обґрунтованими, та відповідають критерію розумності, є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції та враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги відповідача.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 138, 140, 141, 270 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Скринник Анни Володимирівни про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткової постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту додаткової постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 05 квітня 2023 року.

Головуючий: Судді: