Справа № 677/764/21
Провадження № 2/677/214/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Гладій Л.М.,

з участю секретаря Загаєвської С.М.,

розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про визнання кредитного договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та просила визнати недійсним кредитний договір № 412479 від 13 листопада 2020 року.

Ухвалою Красилівського районного суду від 13 січня 2022 року замінено первісного відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» про визнання кредитного договору недійсним, на правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

В обґрунтування свого позову послалась на те, що 13 листопада 2020 року між нею та відповідачем було укладено кредитний договір № 412479. Позивач вважає цей договір недійсним з таких підстав. Вона не отримала від кредитодавця інформації, що визначена у ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки не було підписано окремого документу із такою інформацією. Також її не ознайомили з правилами надання кредиту. У зв`язку із цим вона не могла у повному обсязі оцінити умови договору на предмет їх вигідності.

Відповідачем надіслано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позовні вимоги є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, просив відмовити в задоволенні його позову в повному обсязі, зокрема зазначив, що Договір про надання споживчого кредиту було укладено в письмовій формі, відповідно до вимог Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ», затверджених Наказом директора Товариства «СЛОН КРЕДИТ» № 06-КД від 26.10.2020 р. (далі - Правила) та згідно з вимог чинного законодавства Договір про надання споживчого кредиту між ОСОБА_1 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» та підписано власноручно ОСОБА_1 , а також в порядку, визначеному Законом України «Про захист прав споживачів», зокрема Клієнт з метою отримання кредиту подав кредитному посереднику Акціонерному товариству «Альфа Банк» заявку на отримання кредиту та документи, що вимагаються згідно чинного законодавства та внутрішніх регулятивних документів ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ». Заявка була подана у письмовій формі заявою-анкетою. Після отримання заявки Товариство здійснило оцінку кредитоспроможності Клієнта та достовірності наданої Клієнтом інформації за допомогою багаторівневої автоматизованої системи прийняття кредитних рішень. З цією метою Товариство здійснило запити до Бюро кредитних історій та інших доступних джерел інформації. Після аналізу наявної інформації Товариство прийняло рішення про укладення Кредитного договору та надало Клієнту інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій Товариства з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладання кредитного договору. Товариством було безоплатно надано Клієнту Паспорт споживчого кредиту, за формою встановленою Додатком 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. Клієнт погодився з умовами надання кредиту та власноручно підписав Паспорт споживчого кредиту. Після узгодження всіх умов Клієнтом власноручно було підписано Договір про надання споживчого кредиту, при цьому грошові кошти того ж числа були переведені та зараховані на банківську картку Позивача.

Крім цього, зазначив, що Розділом 1 Договору споживчого кредиту визначено умови, зокрема, щодо нарахування відсотків. Всі умови договору прописані чітко, по окремим пунктам, шрифтом що не відрізняється один від одного та від решти тексту Договору. Жодним чином не вводить в оману Позивача, ні смисловим наповненням, ні візуальним. Усі розділи та пукти договору відповідають чинному законодавству України. Форма договору споживчого кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» розроблена у відповідності до вимог чинного законодавства України до такого типу документу. Зі змісту Договору чітко слідує порядок нарахування процентів. Також, реальна відсоткова ставка відображена в паспорті споживчого кредиту та графіку платежів, які як було вже зазначено вище підписані Позивачем, що свідчить про освідомлення з умовами отримання кредитних коштів.

Відповіді на відзив не надходило.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, в позовній заяві письмово зазначила про розгляд справи у її відсутності та підтриманні позовних вимог.

В судове засідання представник товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» не з`явився, але в відзиві зазначав, що розглядати справу без участі у судовому засіданні відповідача.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до наступного висновку.

З наданих позивачкою матеріалів слідує, що вона 13 листопада 2020 року уклала з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» кредитний договір № 412479, відповідно до умов якого отримала кредит в сумі 50000 грн., строк кредиту 1095 днів, з кінцевим терміном повернення 13 листопада 2023 року, процентною ставкою за користування коштами кредиту, яка залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом - 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85% річних.

Пунктом 2.1 розділу «Порядок та умови надання кредиту» зазначено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: - у розмірі 40000,00 грн. перерахуванням коштів за реквізитами у будь який спосіб; - у розмірі 10000,00 грн. на користь відповідача на виконання зобов`язань по сплаті процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 договору (сплата процентів за перший день користування кредитом здійснюється Споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом Споживач доручає Товариству (відповідачу) утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню Споживачу.

При цьому пунктом 3.1 розділу «Порядок обчислення (нарахування) процентів. Порядок зміни процентів» визначено, що нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором (Графіком платежів).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1ст. 80 ЦПК України).

Згідно із ч. 6ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У постанові від 22 грудня 2022 року по справі № 593/1401/17 (провадження № 61-5635св19) Верховним Судом зазначено, що підписуючи кредитний договір, якщо боржник не повідомляв банк про наявність у нього будь-яких зауважень чи заперечень стосовно змісту наданої йому інформації, умов отримання, користування та повернення кредиту, не заперечував отримання кредиту, своїм підписом підтвердив факт надання повної інформації про умови кредитування, а саме: строк, на який отримано кредит, процентну ставку, розмір кредиту, порядок розрахунків за кредитом тощо, то за таких обставин укладений правочин не суперечить нормам чинного законодавства, відповідає вільному волевиявленню та внутрішній волі учасників правочину.

Судом установлено, що кредитний договір № 412479 про надання споживчого кредиту від 13 листопада 2020 року було укладено в письмовій формі та підписано власноруч самою позивачкою ОСОБА_1 .

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 ст. 1048 ЦК України).

Твердження позивача про те, що перед укладенням договору він не був ознайомлений з усією інформацією про умови кредитування, як того вимагає чинне законодавство, спростовуються самим механізмом укладання договору, тобто позивач мав необхідний час для ознайомлення з умовами кредитування, та вже після ознайомлення самостійно проявив намір підписати кредитний договір та ним власноручно було підписано кредитний договір.

Дослідивши поданий відповідачем примірник оспорюваного договору суд дійшов висновку, що він містить усі істотні умови, визначені частиною 1 статті 638 та статті1054 ЦК, а саме: відомості про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір і порядок нарахування та виплату процентів, відповідальність сторін, тощо. За відсутності активної згоди позичальника на отримання кредиту договір не оформлюється. Підписавши договір за допомогою власного підпису позивач засвідчив той факт, що він обізнаний з його умовами та графіком платежів, які містять усі необхідні умови кредитування.

Позивач в поданій позовній заяві посилається на порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», зазначаючи, що умови договору є несправедливими, зокрема на те, що частинами 1, 2 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Оскільки позивач посилається саме на цей закон, а не на Закон України «Про споживче кредитування», то суд повинен дати оцінку доводам позивача.

Для кваліфікації умов договору, як «несправедливі» необхідна наявність одночасно таких ознак: умови договору порушують принцип добросовісності, закріплений законодавцем у пункті 6 частини 1статті 3 ЦК України та частині 3статі 509 ЦК України; умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; умови договору завдають шкоди споживачеві.

Принцип добросовісності є одним із засобів обмеження принципу свободи договору сторін, способом утримання сторін від зловживання своїми правами при виконанні договору. Зміст цього принципу полягає в тому, що умови правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту.

При цьому, у Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року за № 5-рп/2004 у справі №1-33/2004 зазначено, що справедливість - одна із основних засад права - є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця (пункти 2, 3 частини 3ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірвання або невиконанням ним договору (пункт 4 частини 3статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»); встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором (пункт 5 частини 3статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 12.02.2018 року у справі № 707/2953/15-ц.

Посилання позивача на несправедливі умови договору в частині непропорційно великих сум компенсації у разі невиконання його умов не заслуговують на увагу, оскільки вимоги пункту 5 частини 3статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» враховані розділом 1 «Предмет договору», розділом 3 «Порядок обчислення (нарахування) процентів. Порядок зміни процентів» оспорюваного договору.

Отже, в ході розгляду справи суд не встановив обставин, які б свідчили про невідповідність умов договору № 412479 про надання споживчого кредиту від 13 листопада 2020 року вимогам законодавства. Доводи позивача про несправедливість умов договору спростовуються його змістом.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом не вбачається порушення прав позивача відповідачем під час укладення та виконання кредитного договору, позивач не довела наявність правових підстав для їх розірвання, частково сплатила борг, отже була ознайомлена з умовами договору та погодилася з ними, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання кредитного договору недійсним.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачка як споживач послуг, відповідно до положень статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Згідно пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 р. № 590, коли обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком.

Оскільки у задоволенні вимог позиваці відмовлено, судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладено,керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 258-259, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про визнання кредитного договору недійсним відмовити.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 квітня 2023 року.

Суддя Л.М.Гладій