Справа № 214/8159/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 березня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , за період із жовтня 2013 року по листопад 2020 року у розмірі 38555 грн. 70 коп., інфляційні втрати у розмірі 8889 грн. 40 коп. та 3% річних у розмірі 3278 грн. 08 коп., а всього стягнути 50723 грн. 18 коп. В обґрунтування позовних вимог вказано, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, у тому числі до квартири АДРЕСА_2 . Так, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем як споживачем послуг з централізованого опалення своїх зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за надані послуги, у нього за період з 01 жовтня 2013 року по 01 листопада 2020 року виникла заборгованість у розмірі 38555грн. 70 коп., яку останній у добровільному порядку не погашає. Тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача існуючої заборгованості та окрім того просить стягнути нараховані інфляційні втрати та 3% річних.Разом з тим, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з урахуванням наданого ним відзиву на позов.

Так, згідно наданого відзиву, відповідач зазначає, що квартира АДРЕСА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить йому, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . З 02 березня 2012 року зазначена квартира обладнана індивідуальним джерелом опалення та відключена від мереж централізованого теплопостачання. При цьому, як зазначає відповідач, ним була дотримана встановлена законодавством процедура отримання всіх дозвільних документів та необхідних проектів для відключення від централізованого опалення, що підтверджується долученими до даного відзиву доказами. Таким чином, зазначене вище свідчить про те, що відповідач фактично не користується послугами, що надаються позивачем. Разом з тим, оскільки він фактично не користується послугами, які надаються позивачем, а відтак між ними не укладався договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Разом з тим, відповідачем було долучено до матеріалів справи клопотання про застосування до виниклих правовідносин строків позовної давності.

Представником позивача, у свою чергу, було долучено до матеріалів справи додаткові пояснення, в яких зазначено, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 та отримує послуги у вигляді централізованого опалення. Той факт, що відповідач у порушення законодавства України не уклав договір про надання послуг з ЦО та ЦПГВ, не позбавляє його від обов`язку здійснювати оплату за надані послуги. Разом з тим, самовільне відключення від мереж централізованого опалення також не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно Свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 від 10.07.2009 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24404472 від 10.11.2009 року, квартира АДРЕСА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/4 її частки (а.с.39-40).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання за вих. №14725 від 07.12.2020 року, відповідач зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з 18 січня 1977 року по теперішній час (а.с.14).

Як зазначає представник позивача у додаткових поясненнях та не заперечується відповідачем, згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011, державному підприємству «Криворізька теплоцентраль» доручено прийняти функції забезпечення тепловою енергією споживачів міста у Жовтневому, Саксаганському, Довгинцівському та Інгулецькому районах міста (опалення та гаряче водопостачання), прийняти на балансовий облік об`єкти теплопостачання у зазначених районах міста в порядку, визначеному чинним законодавством України від КПТМ «Криворіжтепломережа». Таким чином, відбулась передача об`єктів теплопостачання від КПТМ «Криворіжтепломережа» до ДП «Криворізька теплоцентраль», в тому числі будинок, в якому розташована належна відповідачу квартира - АДРЕСА_3 .

Згідно інформації по нарахуванню по рокам та детальної виписки з особового рахунку, за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем надавались послуги опалення, але їх вартість своєчасно та в повному обсязі не сплачувалась, у зв`язку з чим за період із жовтня 2013 року по листопад 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 38555 грн. 70 коп. (а.с.6,7).

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (зі змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

У відповідності до п. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з наступними змінами і доповненнями, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно п. 7 зазначених Правил, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України на сторони покладаються обов`язки по наданню доказів.

Так, судом із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, встановлено, що за період часу із жовтня 2013 року по листопад 2020 року заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 , за надані послуги склала 38555 грн. 70 коп. (а.с.6,7).

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Між тим, у відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Так, відповідач до винесення рішення у справі заявив про застосування до виниклих правовідносин позовної давності, перебіг якої стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання відповідачем обов`язку із внесення щомісячної плати і обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Таким чином, позивач звернувся до суду з даним позовом 27 листопада 2020 року, тобто після спливу позовної давності щодо щомісячних платежів із жовтня 2013 року по жовтень 2017 року включно, а відтак у стягненні з відповідача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за цей період слід відмовити.

Разом з тим, суд зауважує, що позивачем не пропущено позовну давність щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за щомісячними платежами за надані послуги за період із листопада 2017 року, а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період із листопада 2017 року по листопад 2020 року у розмірі 26596 грн. 56 коп.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, зважаючи на вищевикладене, правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем є грошовим зобов`язанням, позаяк відповідач має зобов`язання перед позивачем оплатити надані послуги з централізованого опалення, а позивач має право вимагати від відповідача відповідної оплати за надані послуги, однак, у зв`язку із несплатою належним чином відповідачем за отримані послуги, позивачу було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена у грошовому еквіваленті, а тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню згідно наданих позивачем розрахунків, з якими погоджується суд, інфляційні збитки у розмірі 1367 грн. 66 коп. та 3% річних у розмірі 1412 грн. 13 коп. (а.с.8,8 зі зворот.боку) за період прострочення виконання зобов`язань в межах строку позовної давності, тобто за період із листопада 2017 року по листопад 2020 року.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Разом з тим, суд зазначає, що не приймає до уваги твердження відповідача про неотримання ним послуг з централізованого опалення через встановлення автономного опалення на підтвердження чого він посилається на копії наступних документів, доданих ним до відзиву в якості доказів:

- договір на інформаційні послуги №482 від 04.08.2010 року щодо надання спеціальної інформації, підготовки та оформлення нормативно-технічних документів, договорів по встановленню автономного опалення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.44);

- договір на виконання підрядних робіт №2783/482 від 21.09.2010 року щодо монтажу електроопалювального устаткування та введення його в експлуатацію за адресою: АДРЕСА_1 , а також акт виконаних робіт за цим договором (а.с.42,43);

- робочий проект розрахунку теплового навантаження на опалення приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , виконаний ТОВ «СП Умный Дом» (а.с.45-57);

- акт№2 від 02.03.2012 року, складений представником КПТС по АДРЕСА_1 , згідно якого при обстеженні приміщення встановлено, що є видимий розрив на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, стояки ізольовані, заглиблені в стіни, система гарячого водопостачання демонтована, пакет документів в наявності, в приміщенні встановлено автономне опалення, акт опломбування газового лічильника електро-26.11.09, пропонується зняти навантаження (а.с.41).

Так, питання відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання в спірний період регулювалось Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (Правила).

Відповідно до п.п. 24, 25 Правил, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно п. 26 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4 (Порядок), визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг.

Відповідно до п. 2.1 Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (квартири) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Комісія після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Засідання комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення комісії оформлюється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

Відповідно до п. 2.2.1 Порядку при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення.

Відповідно до п. 2.3 Порядку отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією.

Відповідно до п. 2.3.1 Порядку проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.

Відповідно до п. 2.4.2 Порядку проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.

Відповідно до п. 2.5 Порядку відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи.

Відповідно до п.2.6 Порядку по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Відповідно до п. 2.7 Порядку після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Таким чином, чинним законодавством України встановлено чіткий порядок відключення споживача від мереж централізованого опалення, який передбачає виконання низки проектно-технічних дій та погоджень їх результатів з уповноваженими органами, а відтак, на час виникнення спірних правовідносин, відключення споживачів від мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання в законному порядку мало відбуватись на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади і з дотримання споживачем процедури визначеної Порядком. Однак, позивачем не було надано доказів на підтвердження дотримання встановленого порядку для відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, зокрема, матеріали справи не містять доказів звернення позивача з відповідною заявою про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання перш за все до комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відповідачем не було виконано чіткий порядок дій встановлений законодавством України для відключення від мереж централізованого опалення та погоджень їх результатів з уповноваженими органами.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Разом з тим, суд уважає за доцільне роз`яснити відповідачу наступне.

Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно зі ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Так, суд зазначає, що у разі виконання відповідачем обов`язку по сплаті існуючої заборгованості одноособово, у нього виникне право зворотної вимоги до інших співвласників квартири за вирахуванням тієї частки, яка припадає на нього.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1217 грн. 37 коп. (а.с.1,12).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 625, 714, 901, 903 ЦК України, ст.ст. 2, 7, 9Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.19 Закону України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1) заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період із листопада 2017 року по листопад 2020 року у розмірі 26596 грн. 56 коп., інфляційні втрати у розмірі 1367 грн. 66 коп. та 3% річних у розмірі 1412 грн. 13 коп., а всього стягнути 29376 грн. 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1) понесені судові витрати у розмірі 1217 грн. 37 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.