Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ковальчук Т.А., при секретарі судового засідання Хорольській І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину по праву спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2023 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину по праву спадкування за законом.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,52 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . У встановлений Законом строк він звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у зв`язку з тим, що його мати ОСОБА_2 заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала.

Позивач зазначає, що отримати свідоцтво про право на спадщину він не має можливості, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2023 року було відкрито провадження по справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій він прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі та про визнання позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 дійсно є сином померлого ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 20).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 11 липня 2007 року (а. с. 18).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_3 (батьку позивача у відповідності до технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду та свідоцтва про право власності на житловий будинок (а .с. 8-12, 21).

Однак листом державного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами, оскільки мати позивача ОСОБА_2 заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала, яка є спадкоємицею першої черги (а. с. 17).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень статей 1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1статті 1296Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Факт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Згідно із ч.ч.1,2ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою .

У відповідності до ч.ч.1,5ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.ч. 1, 2ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч.1ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст.1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

У абзаці 6 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є сином померлого та має право на спадкування за законом на майно. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 1261-1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 05 квітня 1999 року, ІНН - НОМЕР_4 ) право власності на:

-Домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку, загальною площею 55,7 м2, жилою 34,8 м2 (літ А1), прибудови (літ а2, б2), навісу (літ. а3, Г1), літньої кухні-сараю (літ. В1, Д1, Е1, З1), літнього душу (літ. Ж1), вбиральні (літ. И1), колодязя (№ 1), огорожі (№ 2, 3), по праву спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук