Справа №752/2675/23
Провадження №2/752/3757/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 лютого 2023 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до громадянина російської федерації ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось, фактичні шлюбні відносини припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб між ними та стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини.

Як вбачається з оригіналу свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 26.08.2014 шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований на території російської федерації.

Відповідач ОСОБА_2 є громадянином російської федерації, що підтверджується копією його паспорта.

Процесуальний порядок провадження у справах за участю іноземних осіб врегульовано Розділом ХІ ЦПК України.

Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої він є (ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до ст. 110 СК України розірвання шлюбу можливе за заявою одного з подружжя.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» подружжя, будучи громадянами різних держав, можуть обрати право, яке буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу. Таке можливо, тільки якщо вони не мають спільного місця проживання або якщо особистий закон кожного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Частиною 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Крім того, відповідно до ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право України» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні.

Процедура легалізації в Україні свідоцтва про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, або рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої Наказом МЗС України від 04.06.2002 №113.

Відповідно до наказу Мін`юсту №52/5 від 18.10.2000 «Про затвердження Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (п. 7 глави 1 розділу ІІ Правил).

Згідно Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, котрий в подальшому був продовжений.

Також 24.02.2022 Міністерство закордонних справ України опублікувало офіційну заяву щодо розриву дипломатичних відносин з російською федерацією, крім консульських питань.

Відповідно до положень Постанови КМ України від 04.02.2023 №107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав», під час воєнного стану та протягом 6 місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостилю тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.

01.12.2022 ВР України було прийнято Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року»

Вихід із вищевказаної конвенції означає скасування можливості використання в Україні документів, зокрема російської федерації, без якого-небудь спеціального посвідчення, а саме без апостилю.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 26.08.2014 повинно пройти процедуру легалізації в Україні.

Вивчивши матеріали позовної заяви було встановлено, що вона була подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

- до позовної заяви не додано доказів на підтвердження легалізації в Україні шлюбу, укладеного 26.08.2014 на території російської федерації між позивачем та відповідачем;

- до позовної заяви не додано належним чином засвідченого перекладу на російську мову позовної заяви про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та копій доданих документів, складених українською мовою, у 2 екземплярах;

- у позовній заяві не зазначено зареєстроване місце проживання або перебування відповідача громадянина російської федерації ОСОБА_2 у російській федерації;

- до позовної заяви додано не завірені належним чином копії всіх документів, що додаються до неї (на копіях документів відсутні дата, підпис, прізвище та ініціали особи, яка засвідчила копії документів, із зазначенням напису «згідно з оригіналом»).

Згідно із ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, підлягає залишенню без руху, а позивач в установлений судом строк повинна усунути зазначені недоліки, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260-261 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без руху, про що повідомити позивача.

Запропонувати позивачу ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до Голосіївського районного суду міста Києва:

- належним чином оформленої позовної заяви про розірвання шлюбу, в якій зазначити зареєстроване місце проживання або перебування на території російської федерації відповідача ОСОБА_2 , який є громадянином російської федерації;

- належним чином оформленого документу на підтвердження легалізації в Україні шлюбу, укладеного 26.08.2014 на території російської федерації між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 ;

- належним чином засвідченого перекладу на російську мову позовної заяви про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та копій доданих документів, складених українською мовою, у 2 екземплярах;

- належним чином завірених доданих до позовної заяви копій усіх документів, а саме шляхом зазначення на копіях документів дати, підпису, прізвища та ініціалів особи, яка засвідчила копії документів, із зазначенням напису «згідно з оригіналом».

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова