"31" березня 2023 р.
Справа № 336/2661/23
Провадження 2/336/1566/2023
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

31 березня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спадкоємцями за законом та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановила:

Представник позивача - адвокат Таран В.А. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: 1) визнати відповідачів спадкоємцями після ОСОБА_4 , що успадкували кожен по 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ; 2) в рахунок погашення боргу перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у сумі 447 641,89 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки (квартиру АДРЕСА_1 ) шляхом його продажу на прилюдних торгах за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а саме по 1/3 частині кожен від успадкованої квартири.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст.175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

У позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Від змісту позовної заяви залежать дії суду щодо вирішення питання проведення подальших процесуальних дій по розгляду справи по суті, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, визначення суб`єктного складу спірних правовідносин, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовних вимог залежить і позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, для реалізації якого має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Тому позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо дотримання процесуального порядку форми та змісту позовної заяви.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 263-267 ЦПК України. У ній, зокрема, має бути зазначено й висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Розглянувши вказану позовну заяву вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України, а тому згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Так, даний позов не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідачів повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

Так, статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно положень статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Положеннями ч.3 ст.13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 ЦК України (ст. 16 ЦК України).

З вищевказаного вбачається, що позивач звертається до суду з вимогою про визнання відповідачів спадкоємцями померлого боржника ОСОБА_4 , визначивши за кожним по 1/3 частині успадкованого майна.

Однак, вказана вимога може бути пред`явлена виключно самими спадкоємцями померлого, оскільки така вимога (визнання спадкоємцем та визнання частки успадкованого майна у конкретно заявленому розмірі), є виключно правом осіб, яким таке право надане чинним законодавством України, до яких кредитор померлого боржника не відноситься.

Крім того, визнання відповідачів спадкоємцями померлого встановлюється відповідно до книги шостої Цивільного кодексу України і додатково рішення суду не потребує.

Крім того, згідно п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Однак, позивачем подано позов без дотримання вказаних вимог.

Так, представник позивача зазначає у позові, що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ВАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». 21.10.2020 між АТ «ВТБ Банк» та позивачем (Новий кредитор) було укладено Договір №75-РБ «Про відступлення прав вимоги», відповідно до вимог якого АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» набув права вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку №1, Додатку № 2 та Додатку № 3 до цього Договору (боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1, Додатку № 2 та Додатку № 3 до цього Договору (Основні договори, Права вимоги). 10.02.2021 ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (справа № 2-1110/11) заяву АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про заміну стягувача задоволено, замінено стягувача у виконавчому листі № 0827/2-1110/11 від 17.06.2011 щодо виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за позовом ВАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: замінено первісного стягувача на його правонаступника - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». 18.03.2008 між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_4 (Позичальником) було укладено Договір про іпотечний кредит № КР-23/Ф (Кредитний договір). Оскільки, Позичальником були порушені умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування та не виконувались взяті на себе зобов`язання, Банк був змушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. 17.05.2011 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення (справа № 2-1110/11), яким ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВТБ Банк» за договором про іпотечний кредит № КР-23/Ф від 18.03.2008р. стягнуто заборгованість у сумі 207 102,23 грн., та звернуто стягнення на нерухоме майно шляхом проведення прилюдних торгів, що є предметом іпотечного договору № 06 від 18.03.2008р., а саме: квартиру зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном загальною площею 49,52 кв.м, житловою площею 27,6 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 . На виконання зазначеного рішення, судом видано виконавчий лист № 0827/2-1110/2011 про звернення стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_4 на користь АТ «Універсал Банк», який було направлено на примусове виконання приватному виконавцю Сколибогу Олександру Сергійовичу, який 05.08.2021 відкрив виконавче провадження № 66407418. 21.02.2022 АТ «Універсал Банк» звернувся з позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення інфлянійних втрат та 3% річних. 12.12.2022 АТ «Універсал Банк» отримало ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2022 про закриття провадження у вказаній цивільній справі за позовом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_4 , оскільки судом було встановлено, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 31.01.2023 позивач направив на адреси Першої та Четвертої запорізької державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців ОСОБА_4 08.02.2023 Четверта запорізька державна нотаріальна контора повідомила, що «Претензію банку про погашення заборгованості до спадкоємців ОСОБА_4 , отримано та 07.02.2023, зареєстровано за вхідним № 160/02-14 та долучено до спадкової справи № 96/2022. Станом на 08.02.2023 свідоцтво про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не видавались». 08.02.2023 Банком було направлено запит Міністерству юстиції України за запитом про надання інформації про коло спадкоємців померлого ОСОБА_4 , які звернулися з заявою про відкриття спадщини та/або яким видано свідоцтво про спадщину, проте на сьогоднішній день інформація не отримана.

Однак, в обґрунтування вищевказаного, до позову не надано доказів, які б підтверджували вказані обставини.

Так, до позову не надано доказів: відкриття приватним виконавцем Сколибогом О.С. виконавчого провадження № 66407418; звернення 21.02.2022 АТ «Універсал Банк» з позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних та отримання 12.12.2022 ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2022 про закриття провадження у вказаній цивільній справі щодо ОСОБА_4 ; доказів того, що ОСОБА_4 помер.

Крім того, представник позивача зазначає, що Банк звернувся з запитами до Міністерства юстиції про встановлення кола спадкоємців після померлого, проте, до позову долучено тільки копію відповідного Листа, але не надано доказів його направлення та отримання відповідною установою.

Верховний Суд у постанові в справі № 609/1231/19 від 08 лютого 2021 року зазначив, що системний аналіз норм права та їх тлумачення свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Суду не надано доказів того, на підставі чого позивач встановив, що спадкоємцями після померлого ОСОБА_4 є саме відповідачі по справі, оскільки до матеріалів справи не надано доказів того, що вказані особи звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, або на час смерті боржника були зареєстровані з померлим за однією адресою та мають якесь відношення (перебувають у родинних відносинах, чи є спадкоємцями відповідно до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, тощо) до померлого.

Доданий до позову Лист Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 11.08.2021 містить загальну інформацію стосовно осіб, які зареєстровані за відповідною адресою без зазначення дати, з якої вони зареєстровані, а тому це спростовує посилання Банка про те, що у вказаному документі зазначено перелік осіб, які були зареєстровані з померлим ОСОБА_4 на час його смерті.

Позивачем не надано доказів того, що відповідачі є особами, які відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України прийняли спадщину та мають відповідні правовстановлюючі документи на підтвердження вказаного.

До позову також не надано доказів (на які як на законність та обґрунтованість своїх позовних вимог посилався банк у позові) того, що позивачем було направлено запит до Шевченківського відділу РАЦС в м. Запоріжжі для отримання копій свідоцтва про народження дітей спадкоємця та надання належним чином завірених актових записів про народження та інформацію щодо анкетних даних батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки матеріали позову містять лише копії відповідних листів, і взагалі не містять доказів їх надіслання на відповідну адресу, отримання установою (відсутні копії реєстрів вихідної поштової кореспонденції, поштового повідомлення про отримання листа, трекінгу поштового відправлення, тощо).

В позовній заяві відсутнє підтвердження про те, що позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, якщо такі заходи проводились, та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Виходячи з наведеного, позивачеві необхідно визначитися зі своїми позовними вимогами, навести обґрунтування цих позовних вимог та зазначити докази на підтвердження кожної обставини.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.3 ст.185 цього Кодексу якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 185, 258 - 261 ЦПК України, суддя -

постановила:

Позовну заяву Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спадкоємцями за законом та звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачці, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись неподаною і повертається позивачці.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.С. Звєздова