Справа № 161/8761/23
Провадження № 2/161/2607/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Пушкарчук В.П.

за участю секретаря судового засідання Швед Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «М.Ж.К.» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

29.05.2023 ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТзОВ) «М.Ж.К.» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 14.10.2013 року по 30.06.2020 року перебувала у трудових відносинах з ТзОВ «М.Ж.К.» на посаді двірника. Вказує, що відповідно до розрахункового листа відповідача за червень 2020 року - борг нарахованої, але не виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 за підприємством на кінець місця становив 19 254, 49 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача на заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 19254, 49 грн.

Ухвалою суду від 30.05.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позщивача до судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, позовну заяву визнає частково у сумі 12535,97 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що з 14.10.2013 року по 30.06.2020 року ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ТзОВ «М.Ж.К.» на посаді двірника.

Відповідно до п. 1 ст. 21ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пiзнiше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працiвниковi при звiльненнi, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цiй статтi строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно з розрахунковим листом б/н ТзОВ "М.Ж.К" за червень 2020 року, у відповідача виник борг щодо нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати, який станом на кінець місяця становив 19254,49 грн.

Разом з тим, як вбачається із листа ТзОВ «М.Ж.К.» № 2/2 від 13.01.2022 року заборгованість Товариства перед ОСОБА_1 становить 12535,97 грн., оскільки відповідно до платіжних інструкцій від 10.08.2020 року та 04.09.2020 року позивачці здійснено виплату заборгованості по заробітній платі на загальну суму 6718,52 грн.

Та обставина, що ОСОБА_1 не було отримано від ТзОВ «М.Ж.К.» частини нарахованого, проте не виплаченого заробітку в сумі 6718,52 грн., який є предметом даного спору та станом на червень 2020 року входив до складу загальної заборгованості в розмірі 19254,49 грн., стороною позивача спростована не була.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 12535,97 грн. (19254,49 грн. 6718,52 грн.).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 698,99 грн. (пропорційно розміру задоволених вимог).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 263-265, 430 ЦПК України, на підставі ст. ст. 115, 116 Кодексу законів про працю України, ст. 21 Закону України «Про оплату праці», суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «М.Ж.К.» в користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 12535 (дванадцять тисяч п`ятсот тридцять п`ять) грн. 97 коп.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «М.Ж.К.» в дохід держави судовий збір в розмірі 698 (шістсот дев`яносто вісім) грн. 99 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «М.Ж.К.», адреса місцезнаходження: 43024, м. Луцьк, пр. Соборності, 19 Б, .

Рішення у повному обсязі складено 29 червня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук