Ухвала

10 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 201/8229/19

провадження № 61-4952ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на постанову Дніпропетровського апеляційного суду

від 08 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: державний реєстратор комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Жук Вадим Миколайович, ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Юрій Назирович, ОСОБА_3 , про визнання рішення про реєстрацію права власності незаконним та скасування запису про право власності, визнання незаконним зняття арешту, визнання незаконним договору, визнання незаконним зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ»), правонаступником якого

є акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ»), треті особи: державний реєстратор комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Жук В. М. (далі - державний реєстратор Жук В. М.), ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Ю. Н. (далі - приватний нотаріус КМНО Бадахов Ю. Н.), ОСОБА_3 , в якому просила суд:

- визнати незаконним рішення ПАТ «ПУМБ» щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , прийнятого на підставі статті 37 Закону України «Про іпотеку» та договору іпотеки від 29 листопада 2007 року № 5883507;

- скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 20950400 щодо права власності ПАТ «ПУМБ» на

кв. АДРЕСА_1 ;

- визнати незаконним зняття державним виконавцем Соборного ВДВС Кітаєвим С. С. арешту зі спірної квартири;

- визнати незаконним договір купівлі-продажу спірної квартири, зареєстрований приватний нотаріусом КМНО Бадаховим Ю. Н.;

- визнати незаконним зняття з реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з адреси: кв. АДРЕСА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «ПУМБ», треті особи: державний реєстратор Жук В. М., ОСОБА_2 , приватний нотаріус КМНО

Бадахов Ю. Н., ОСОБА_3 , про визнання рішення про реєстрацію права власності незаконним та скасування запису про право власності, визнання незаконним зняття арешту, визнання незаконним договору, визнання незаконним зняття з реєстраційного обліку залишено без задоволення.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25 травня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 травня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «ПУМБ», треті особи: державний реєстратор Жук В. М., ОСОБА_2 , приватний нотаріус КМНО

Бадахов Ю. Н., ОСОБА_3 , про визнання рішення про реєстрацію права власності незаконним та скасування запису про право власності, визнання незаконним зняття арешту, визнання незаконним договору, визнання незаконним зняття з реєстраційного обліку задоволено частково.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

(з відкриттям розділу), індексний номер: 35715099 від 16 червня 2017 року, номер запису про право власності: 20950400, вчинений державним реєстратором Жуком В. М. щодо права власності ПАТ «ПУМБ» на трикімнатну квартиру

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості майна: 101.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

03 квітня 2023 року АТ «ПУМБ» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року (надійшла до суду 07 квітня

2023 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення в частині задоволення позовних вимог, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У клопотанні про поновлення строку подачі касаційної скарги заявник зазначає, що копію оскаржуваної постанови банк отримав 03 березня

2023 року, що підтверджено доказами.

Дослідивши клопотання заявника, Верховний Суд вважає за можливе задовольнити клопотання представника заявника про поновлення строку подачі касаційної скарги.

Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що

у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга АТ «ПУМБ» не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанційнорм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Як вбачається з касаційної скарги, заявник оскаржує постанову апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог, а саме в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у 2019 році.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921,00 грн; відповідно ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768,40 грн.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 536,80 грн (768,40*200%=1 536,80 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк`про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити Приватному акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» процесуальний строк для подачі касаційної скарги.

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на постанову Дніпропетровського апеляційного суду

від 08 лютого 2023 рокузалишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць