Справа № 439/1181/23
Провадження №2/439/346/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі головуючого-судді Петейчука Б.М.,

розглянувши заяву про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач: ОСОБА_1 звернулася до Бродівського районного суду Львівської області зі позовними вимогами до відповідача: ОСОБА_2 , в яких просила суд визнати рухоме майно спільною сумісною власністю, виділити таке спільне рухоме майно у власність відповідача та компенсувати у грошовому еквіваленті позивачці за рахунок відповідача одну другу частини вартості такого рухомого майна.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 27 червня 2023 року постановлено: відкрити провадження у вищевказаній цивільній справі та проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У свою чергу, разом із поданням позовної заяви позивачкою: ОСОБА_1 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивачка просить суд накласти арешт на рухоме майно, а саме: автомобільний транспортний засіб марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , рік випуску: 2008 рік, об`єм двигуна: дві тисячі сантиметрів кубічних, ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN-код): НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Необхідність задоволення заявлених вимог мотивовано тим, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі сторони придбали автомобільний транспортний засіб марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 . Проте за домовленістю між собою вирішили зареєструвати право власності на такий транспортний засіб саме за відповідачем: ОСОБА_2 .

Позивачка стверджує, що наразі вона перебуває у процесі розірвання шлюбних відносин із відповідачем. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо поділу майна, яке спільно нажите за час подружнього життя, вона вимушена звернутися за поділом такого майна в судовому порядку.

Позивачка мотивує, що станом на момент звернення зі заявою про забезпечення позову відповідач має намір, усупереч волі позивачки, відчужити такий транспортний засіб, а грошові кошти приховати від позивачки. У разі відчуження відповідачем такого рухомого майна, яке є спільною сумісною власністю сторін, виконання судового рішення у справі буде об`єктивно неможливим. Позаяк відчуження рухомого майна, а в подальшому приховання грошових коштів за таке відчуження, змусить позивачку використовувати новий спосіб захисту та відповідно повторно звертатися до суду. Як наслідок позивачка не зможе ефективно захистити своє порушене право.

Проаналізувавши подану позивачкою заяву про забезпечення позову, всебічно та повно дослідивши долучені до неї докази, суддя приходить до переконання, що така заява є підставною та підлягає до задоволення з таких підстав.

Зі змісту позовною заяви вбачається, що між сторонами існує спір майнового характеру, зокрема щодо визнання рухомого майна спільною сумісною власністю, а також поділ такого майна між сторонами.

За вимогами статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Нормативним приписом частини 1-2 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується:

-накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

-забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії;

-забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

-зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

-зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

-передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

-арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

-іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За правилами норми частин 1, 3-7 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Законодавець передбачив відповідний процесуальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Для розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлені різні процесуальні строки: два дні та п`ять днів відповідно.

Першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті.

У випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки вже потім вирішувати питання про забезпечення позову; у разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року (єдиний унікальний номер справи: № 308/8567/20).

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (частини сьома та восьма статті 158 Цивільного процесуального кодексу України).

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення.

Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (стаття 150 Цивільного процесуального кодексу України).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи те, що між позивачкою та відповідачем існує спір майнового характеру стосовно визнання рухомого майна спільною сумісною власністю, а також поділ такого рухомого майна між сторонами, що є предметом розгляду спору по суті у досліджуваному цивільному провадженні, зважаючи на співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суддя приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви.

Суд приходить до переконання, що вжиття заходів забезпечення позову за наявних обставин справи є необхідним. Оскільки рухоме майно, з якого у сторін виникли спірні правовідносини, може бути визнане судом спільною сумісною власністю.

Відтак у разі одностороннього відчуження відповідачем спірного рухомого майна існує ризик відчуження грошових коштів, які отримані за рахунок такого відчуження, на користь третіх осіб. Відчуження рухомого майна, з якого у сторін виникли спірні правовідносини, а також приховування грошових коштів, отриманих за таке відчуження, нівелюватиме спосіб захисту, який обраний позивачкою. Такі обставини можуть покласти на позивачку невиправдані витрати, якщо не вжити заходи забезпечення позову. Невжиття таких заходів судом можуть створити обґрунтовану загрозу істотно ускладнити ефективний захист прав позивачки у випадку задоволення позовних вимог.

У суду немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправдного обмеження прав відповідача. Тому заявлені позивачкою вимоги про забезпечення позову є підставним та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 149-154, 157, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити.

До набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, накласти арешт на рухоме майно, а саме: автомобільний транспортний засіб марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , рік випуску: 2008 рік, об`єм двигуна: дві тисячі сантиметрів кубічних, ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN-код): НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження та відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали суду для її негайного виконання надіслати до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

Копію ухвали суду надіслати сторонам у справі для ознайомлення.

Повний текс ухвали складений 27 червня 2023 року.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Б.М. Петейчук