Справа № 214/9323/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 березня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Прасолова В.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі заяву представника відповідачки ОСОБА_1 - Колесніченко Інни Володимирівни , про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини, усунення від права спадкування, суд -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідачки ОСОБА_1 - Колесніченко І.В. звернулась до суду з заявою, в якій просить: стягнути з позивачки ОСОБА_3 на користь відповідачки ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування заяви зазначає наступне. В Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу розглядається справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини, усунення від права спадкування. 18.01.2023 року в судовому засіданні було проголошено ухвалу про залишення позову без розгляду у зв`язку з тим, що представником позивача була подана до суду відповідна заява. У відзиві на позовну заяву представником відповідача повідомлявся попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, та зазначено, що підтверджуючі документи будуть надані в порядку, який встановлений ч. 3 ст. 141 ЦПК України. В матеріалах справи містяться наступні документи, які підтверджують надання адвокатом професійної правничої допомоги: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер. Також разом із цією заявою надаються наступні документи: договір про надання правової (правничої ) допомоги від 23.01.2021 року, квитанція про отримання грошових коштів (гонорару) від клієнта від 23.01.2021 року, додаткова угода № 1 від 23.12.2021 року до договору про надання правової (правничої) допомоги від 23.01.2021 року, додаткова угода № 2 від 19.12.2022 року до договору про надання правової (правничої) допомоги від 23.01.2021 року та акт прийому-передачі правової (правничої) допомоги від 19.01.2023 року. У відповідності до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Звертає увагу на правовий висновок, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 року по справі № 357/380/20: «Подання апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження вимагає від інших учасників справи вчинення дій на захист своїх інтересів і спонукає до здійснення певних дій, які б не були реалізовані за відсутності апеляційної скарги. Надання відзиву на апеляційну скаргу є реалізацією принципу змагальності сторін. У такому випадку в апеляційного суду відсутня необхідність обґрунтовувати добросовісність чи недобросовісність особи, яка подала апеляційну скаргу, оскільки така особа реалізує своє право на апеляційний перегляд судового рішення, однак самостійно прийняла рішення про відмову від апеляційної скарги, усвідомлюючи (унеможливлення для цієї особи апеляційного перегляду судового рішення). наслідки У разі закриття апеляційного провадження відсутні будь-які такої обставини, які б унеможливлювали або нівелювали загальний принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). У цій справі представник позивача самостійно подав заяву про залишення позову без розгляду, усвідомлюючи правові наслідки цієї дії. При цьому, подання позову та відкриття провадження за цим позовом вимагало від інших учасників справи здійснення певних дій, які спрямовані на захист свої прав та інтересів, у тому числі подання відзиву на позовну заяву та відповідних клопотань, участь у судових засіданнях тощо. Тому відшкодування витрат на професійну правову допомогу у даному випадку має здійснюватися за загальними правилами відшкодування судових витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, від карток необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат на оплату послуг адвоката, який передбачений договором про надання правової (правничої) допомоги від 23.12.2021 року, є фіксованим та спів мірним з вищезазначеними обставинами.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Представник відповідачки подала заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності та відсутності відповідачки, задовольнити заяву в повному обсязі.

Позивачка в судове засідання не з`явилась. Представник позивачки подав до суду заперечення на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування яких зазначив наступне. Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 18 січня 2023 року виніс ухвалу про залишення позову без розгляду. Позивач до початку розгляду справи по суті подав відповідну заяву та суд її задовольнив. Згідно чинного законодавства встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із 1) складністю справи та викопних адвокатом робіт (наданих послугу), 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Сторона по позивача вважає, що при вирішенні питання про розподіл витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або викликала справа публічний інтерес: 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо: 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Позивачем в даній справі була спроба домовитись з відповідачами, але з сторони відповідачів було фактичне затягування даного процесу, шляхом твердженням про необхідність отримання інформації з банку. Сторона позивача вважала, що дана інформація не мала відношення до перемов. Але нажаль коли і була отримана інформація від банка, яка нічого не дала стороні відповідачів, з сторони відповідачів було тільки подальше затягування, а не конструктивні дії. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завишеним щодо іншої сторони спору враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Дана правова позиція визначена в постанові КАС ВС 01.02.2023 по справі № 160/19098/2.1 Також порядку визначення співмірності не визначено чиним законодавством. Сторона позивача не отримала та не має відповідних копій документів які були подані стороною відповідача до суду, та зробити повне заперечення по поданим документам не зможимо. Тому, сторона позивача вважає, що заявлені вимоги відповідача ОСОБА_1 в частині витрат на професійну правову допомогу не підлягають задоволенню та просить суд відмовити повністю в поданій заяві..

У судовому засіданні досліджені наступні докази, подані представником відповідачки: договір про надання правової (правничої ) допомоги від 23.01.2021 року (т.2 а.с. 137-138), квитанція про отримання грошових коштів (гонорару) від клієнта від 23.01.2021 року (т.2 а.с. 139), додаткова угода № 1 від 23.12.2021 року до договору про надання правової (правничої) допомоги від 23.01.2021 року, додаткова угода № 2 від 19.12.2022 року до договору про надання правової (правничої) допомоги від 23.01.2021 року та акт прийому-передачі правової (правничої) допомоги від 19.01.2023 року.

Дослідивши докази та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про стягнення судових витрат підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 18.01.2023 року даний позов було залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що представником позивача була подана до суду відповідна заява.

Згідно з частиною 5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 23.01.2021 року між відповідачкою ОСОБА_1 та адвокатом Колесніченко І.В. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (т. 2 а.с. 137-138).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідачки надані наступні докази: договір про надання правової (правничої ) допомоги від 23.01.2021 року, квитанція про отримання грошових коштів (гонорару) від клієнта від 23.01.2021 року, додаткова угода № 1 від 23.12.2021 року до договору про надання правової (правничої) допомоги від 23.01.2021 року, додаткова угода № 2 від 19.12.2022 року до договору про надання правової (правничої) допомоги від 23.01.2021 року та акт прийому-передачі правової (правничої) допомоги від 19.01.2023 року.

Верховний Суд зазначив, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта (постанова ВС у справі №727/4597/19 від 16 квітня 2020 року)

Відповідно до п.9 ст. 139 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. В силу ст. 139 ЦПК України позивачкою не доведено неспівмірності понесених витрат відповідачкою на правову допомогу в ході розгляду справи.

Проаналізувавши надані представником відповідачки докази, враховуючи обґрунтованість, доцільність та розумність понесених відповідачкою витрат, суд приходить висновку про задоволення заяви представника відповідачки та стягнення з позивачки ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 гривень, сплачених у відповідності до квитанції від 23.01.2021 року.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141-142, 257, 259-261 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву представника відповідачки ОСОБА_1 - Колесніченко Інни Володимирівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн. 00 коп.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов