ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/64/23
Провадження № 2/210/488/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 червня 2023 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Біди А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, без участі сторін, та без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, в особі Органу опіки та піклування, про визначення способів участі у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача в січні 2023 року звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, в особі Органу опіки та піклування, про визначення способів участі у вихованні дитини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначила, що з відповідачем по справі ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.12.2019 року розірвано. Від шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу, дочка мешкає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Судовим наказом Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23.07.2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 починаючи з 03.06.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач чинила та чинить перешкоди у спілкуванні позивача з дочкою, що стало підставою для його звернення до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради із заявою про визначення йому способів участі у вихованні дочки ОСОБА_5 . Рішенням «Про встановлення ОСОБА_1 способу участі у вихованні та спілкування з дитиною» №186 від 19.06.2019 року, виконавчим комітетом Металургійної районної у місті ради вирішено встановити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: кожного четверга з 18.00год. до 20.00год. та щонеділі з 15.00год. до 18.00год. за домовленістю між батьками.

Однак, не зважаючи на існування вказаного рішення відповідач продовжує чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, весь час придумуючи якісь підстави, що унеможливлюють бачити батьком дитини. Неодноразові намагання позивача поспілкуватися з дочкою, не дають результату, зустрічі які відбуваються, не несуть позитивних емоцій для дитини, так як спілкування сторін в присутності дитини призводить до вирішення відносин один з одним. Дочка не бажає спілкуватися з батьком, у зв`язку з впливом відповідача на дитину. А телефонні дзвінки та смс- повідомлення позивача, що стосуються виключно дочки, відповідач не відповідає. Відповідач бажає приймати участь у вихованні дитини, спілкуватися з нею, проводити з нею вільний час, цікавитись її життям. Проте, не має можливості, у зв`язку з чим, що відповідач в цьому чинить йому перешкоди, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив встановити спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: кожного понеділка з 12.00год. до 19.00год., кожної середи з 12.00год. до 19.00год., кожної п`ятниці з 12.00год. до 19.00год., в присутності матері або без її присутності за попередньою домовленістю між сторонами та обговоренням місця зустрічей; кожної суботи та неділі з 09.00год. до 18.00год. за місцем проживання ОСОБА_1 без присутності матері або з її присутності за попередньою домовленістю протягом 3 місяців з дня набрання рішенням законної сили; з п`ятниці з 18.00год. до неділі 18.00год. за місцем проживання ОСОБА_1 без присутності матері дитини за попередньою домовленістю після спливу 3-х місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Вікторович Н.Ю. для розгляду справи (а.с.17).

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Вікторович Н.Ю від 13 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с.22).

14 лютого 2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому представник відповідача зазначив, що в позовній заяві прізвище відповідача зазначено як ОСОБА_7 , однак, це є помилковим, оскільки відповідач Чистякова змінила прізвище на ОСОБА_8 внаслідок укладення шлюбу 26 червня 2021 року. У вказаному клопотанні представник відповідача просив суд зупинити провадження по справі, оскільки, з тексту позовної заяви їм стало відомо, що позивач проходить військову службу і фактично не зможе приділяти п`ять днів на тиждень дитині.

09 березня 2023 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що відповідач проти вимог заперечує, в обґрунтування чого вказав, що їх спільна з позивачем дитина проживає разом з відповідачем по справі та її теперішнім чоловіком ОСОБА_9 як одна сім`я. Позивач фактично своїх батьківських обов`язків не виконує, дитині належної уваги не приділяє, не виконує належним чином обов`язків щодо сплати аліментів, має значну заборгованість. За таких обставин відповідач вважає, що позивач не вправі претендувати на зустрічі з дитиною в кількості п`ять разів на тиждень, однак і не може зовсім заперечувати права позивача на участь у вихованні дитини.

Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року уточнено прізвище відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, в особі Органу опіки та піклування, про визначення способів участі у вихованні дитини. Вважати правильним анкетні данні відповідача - ОСОБА_2 (а.с.63).

Ухвалою суд від 20 квітня 2023 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 про зупинення провадження у справі залишено без задоволення (а.с.64, 65).

Ухвалою суду від 29 травня 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 21 червня 2023 року (а.с.76).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні присутній не був, 21 червня 2023 року на електронну пошту суду надійшла заява від адвоката Павленко В. про розгляд справи з відсутності позивача. У вказаній заяві, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Павленко В.В. просив суд проводити розгляд цивільної справи без участі позивача та його представника, без фіксування судового процесу засобами технічної фіксації, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні присутня не була, 21 червня 2023 року через канцелярію суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Повалій О.В. на адресу суду надійшла заява, в якій представник відповідача просила суд проводити розгляд справи без участі відповідача та її представника. В заяві представник відповідача зазначила, що позивні вимоги відповідачем визнаються частково, а саме не заперечують проти зустрічей батька з дитиною у присутності матері не більше 3-ходин за одну зустріч та з урахуванням бажання дитини та попередній домовленості між батьками. Не заперечують щоб данні зустрічі проходили кожну першу та третю суботу місяця та/або кожну першу та третю неділю місяця. Про місце та точний час узгодження, не пізніше ніж за добу до такої зустрічі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, в особі Органу опіки та піклування в судове засіданні присутній не був, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 , про що Металургійним районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 04 серпня 2016 року складено відповідний актовий запис №236, батьками дитини вказані: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , яке видано повторно 01.11.2018 року (а.с.7).

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року (справа №214/8503/18) позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , що зареєстрований 15.08.2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №430 розірвано (а.с.8).

23 липня 2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено судовий наказ про стягнення ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 починаючи з 03.06.2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

Рішенням виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради «Про встановлення ОСОБА_1 способу участі у вихованні та спілкування з дитиною» №186 від 19.06.2019 року, встановити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: кожного четверга з 18.00год. до 20.00год. та щонеділі з 15.00год. до 18.00год. за домовленістю між батьками. ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 спілкуватися та брати участь у вихованні дитини за визначеним порядком (а.с.11).

При вирішенні спору, суд має врахувати положення ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

У силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно із ст.158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Частиною 3 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

За таких обставин, суд застосовує положення Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), за яким дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до частин 5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що мати дитини створює йому перешкоди у спілкуванні з малолітньою донькою, що є для неї необхідним, не виконує рішення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визначення способу участі у вихованні та встановлення місця та часу спілкування батька з малолітньою донькою, що судом приймається як порушення прав дитини на спілкування з батьком та права батька на рівні з матір`ю права на спілкування та участь у житті дитини.

Форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року (статті 8, 12, 16, 19, 28, 31, 32, 34 , 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

З наведених вище норм діючого законодавства можна зробити висновок, що сторони по справі зобов`язані здійснювати свої батьківські обов`язки щодо дітей, мають право на спілкування з дітьми, їх виховання.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно; батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Виходячи із гарантій, передбачених ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при вирішенні спорів щодо участі батька (матері) у вихованні (піклуванні) дитини необхідно брати до уваги інтереси, а також права та свободи всіх залучених сторін і, що більш важливо, - основні інтереси дитини та її права. Якщо існує можливість того, що контакти з батьком (матір`ю) можуть завдати шкоди інтересам дитини або становити втручання в її права, саме відповідні національні органи зобов`язані забезпечити справедливу рівновагу між ними.

При цьому вирішальне значення має те, чи вжили відповідні національні органи всіх необхідних заходів для того, щоб сприяти налагодженню контактів тією мірою, якою вимагати цього від них було б доцільно за наявних конкретних обставин кожної справи. Відповідно до ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і ч.4 ст.10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі «Hunt v. Ukraine» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Також суд вказує, що згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року в справі №138/96/17 Верховний Суд зауважує, що погоджуючись з висновком органу опіки та піклування, визначаючи спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини, суди першої та апеляційної інстанцій не встановили об`єктивних умов, за яких такі побачення можуть відбуватися виключно за бажанням дитини. Верховний Суд наголошує, що, визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану.

Суд вказує, що у рішенні ЄСПЛ від 02 лютого 2016 року у справі «N.TS. та інші проти Грузії» зазначено, що обов`язок національних органів влади вживати заходів для полегшення возз`єднання, проте не є абсолютним. Возз`єднання одного з батьків з дитиною, яка деякий час прожила з іншими особами, може бути неможливо реалізувати негайно і може знадобитися проведення підготовчих заходів для цього. Характер та обсяг такої підготовки залежатимуть від обставин кожного випадку, але розуміння та співпраця всіх зацікавлених сторін завжди буде важливим компонентом. Хоча національні органи влади повинні зробити все можливе для сприяння такому співробітництву, будь-яке зобов`язання щодо застосування примусу в цій сфері має бути обмеженим, оскільки інтереси, а також права і свободи всіх зацікавлених осіб повинні бути враховані, а особливо найкращі інтереси дитини та її права. Якщо контакти з батьками можуть загрожувати цим інтересам або втручатися в ці права, національні органи влади повинні дотримуватись справедливого балансу між ними (див. посилання Hokkanen, п. 58). Найкращі інтереси дитини повинні бути першочерговими і, залежно від їхньої природи та серйозності, можуть перевищувати права їхніх батьків (див. серед інших, Ольссон (№ 2), § 90, Ignaccolo-Zenide, § 94, Plaza v. Poland, № 18830/07, п. 71, 25 січня 2011 р., І Manic, § 102).

Виходячи з наведеного, суд дотримується розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема, і те, що кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дітей не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний контакт. Суд також ураховує вік дитини, можливість батька відвідувати дітей та вважає за доцільне визначити спосіб участі батька у вихідний день.

Суд вважає за необхідне підкреслити, що вразі відповідного волевиявлення та за наявності відповідних підстав (доведених) позивач не позбавлений можливості звернутись до вповноважених органів задля вирішення питання щодо додаткової участі у спілкуванні з дитиною. Крім того, позивач не позбавлений можливості в подальшому вирішити питання щодо зміни способу його участі у вихованні дитини з урахуванням віку, стану здоров`я, доведеної зміни ставлення дитини до нього, укріпленням психоемоційного зв`язку та формуванням довірливих стосунків між ними. Тобто, з урахуванням вікових змін дітей, їх розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому право змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини.

В свою чергу, у разі виникнення підстав для твердження про настання доведених негативних наслідків для дитини за результатами спілкування з батьком, відповідач не позбавлена права порушити питання про зміну способу участі батька у вихованні дітей.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, оскільки дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Надаючи оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, враховуючи задоволення максимальних інтересів дитини, які переважають за інтереси батьків, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у вихованні дитини, враховуючи вік, стать, стан здоров`я, психоемоційний стан дитини, принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 має гарантоване законом, рівне з матір`ю дитини, право на спілкування зі своєю донькою та право на її виховання.

У відповідності до абз.2 ч.2 ст.159 СК України в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Враховуючи вік дитини, стосунки батька з матір`ю, те, що позивач виховував доньку з моменту народження, але тривалий час не бачився з нею, суд вважає достатнім встановлення особистого спілкування батька з донькою за присутності матері, що на думку суду є необхідним для налагодження відносин та відповідатиме інтересам дитини.

З урахуванням наведеного та для забезпечення фактору стабільності, який надає дитині можливості нормально розвиватись, враховуючи вік дитини, її режим дня, стан здоров`я, та необхідність забезпечення психологічно комфортних умов для дитини, звичайного ритму життя дитини та такий, що буде сприяти її стабільному та нормальному розвитку, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, та вважає за доцільним встановити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкування з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: першу та третю суботи чи першу та третю неділю кожного місяця з 16.00год. до 19.00год. в присутності матері, про що за добу попередити один одного про намір зустрітися та повідомити точну годину та місце зустрічі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Інші позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з нормами чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни обставини, пов`язаних із віком дитини, при наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості згідно вимог ст.158 СК України звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно ст.159 СК України знову звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини.

Керуючись ст.ст.141, 153, 157-159 Сімейного кодексу України, ст.ст.4, 10-13, 19, 43, 76-81, 81, 89, 95-96, 141, 258, ч.6 ст.259, 263-265 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, в особі Органу опіки та піклування, про визначення способів участі у вихованні дитини, - задовольнити частково.

Встановити порядок участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спосіб участі у вихованні та спілкування з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:

- першу та третю суботи чи першу та третю неділю кожного місяця з 16.00год. до 19.00год. в присутності матері, про що за добу попередити один одного про намір зустрітися та повідомити точну годину та місце зустрічі.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

- третя особа: Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, в особі Органу опіки та піклування, адреса: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, проспект Миру, будинок 42.

Суддя: Н. Ю. Вікторович