_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 509/5136/22
Провадження № 2/947/1421/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат, 3% річних за користування грошовими коштами, суд -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2022 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , якою просять стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 137845 ,14 грн., що складається з інфляційних втрат у розмірі 97652,42 грн. та 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 40192,72 грн. Також, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.12.2022 року матеріали справи № 509/5136/22 передані за підсудністю Київському районному суду м.Одеси.

02.02.2023 року вказана справа надійшла до Київського районного суду м.Одеси.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2023 року справу за вказаною заявою було розподілено судді Гниличенко М.В.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Представником позивача в позовній заяві було зазначено клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яке судом було задоволено частково.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 06.02.2023 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена учасникам справи та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Усі судові документи було направлено відповідачу ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 , однак відповідач до судових засідань не з`являється, будь-яких заяв або клопотань від відповідача через канцелярію суду не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути за наявними у справі матеріалами.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 130, 131 ЦПК України.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» - адвокат Демчук Я.В. у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надав заяву, якою просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.ст.76,77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування

У судовому засіданні встановлено, що 25 лютого 2008року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №029-МКЦ/2008-980, відповідно до умов якого ПАТ КБ «Надра» надав ОСОБА_1 кредит у сумі 218000 грн. з кінцевим терміном повернення 22.02.2013 року. Цим ж договором було передбачено сплачення відсотків за користування кредитом, пені та штрафу за порушення умов договору і інфляційні виплати.

Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 березня 2013 року у справі №1521/3585/12 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення 446585,73 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором «Кредитування комерційного автотранспорту» №029-МКЦ/2008-980 від 25.02.2008 року в сумі 446585,73 грн., з яких 204738,12 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 128772,02 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 66835,52 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 24440,07 грн.- інфляційні збитки, 21800,00 грн. штраф за порушення умов договору. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» судові витрати по справі в сумі 3779 грн. Рішення набрало законної сили 01.04.2013 року.

Правовідносини, що були предметом судового розгляду витікали з договору «Кредитування комерційного автотранспорту» №029-МКЦ/2008-980 від 25.02.2008 року.

26.02.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» укладено договір № GL2N79746 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 99, за змістом пункту 1 даного договору банк відступив новому кредитору належні банку права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

За змістом пункту 2 Договору новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштів від реалізації заставного майна за основними договорами. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку /рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов Основних договорів.

За змістом Додатку № 1 до Договору № GL2N79746 про відступлення прав вимоги від 26.02.2020 року до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 за договором «Кредитування комерційного автотранспорту» №029-МКЦ/2008-980 від 25.02.2008 року.

ТОВ «Консалт Солюшенс» сплатило ПАТ «КБ «Надра» кошти в порядку пункту 4 Договору до моменту набуття чинності Договором у розмірі 1568700,27 гривень без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 35 від 13.02.2020 року.

У позові зазначено, що ТОВ «Консалт Солюшенс» є фінансовою установою згідно Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК № 1239, реєстраційний номер 13103989, виданого 29.08.2019 року та здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг на підставі розпорядження Нацкомфінпослуг № 1739 від 10.09.2019 року.

Таким чином, ПАТ «КБ «Надра» вибуло з правовідносин, що виникли за договором «Кредитування комерційного автотранспорту» №029-МКЦ/2008-980 від 25.02.2008 року.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.05.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону стягувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Консталт Солюшенс» у виконавчих листах №1521/3585, виданих 02.04.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області у цивільній справі № 1521/3585/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З врахування фактичних обставин справи, вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Консталт Солюшенс» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в матеріальних правовідносинах, що виникли на підставі договору відступлення права вимоги № GL2N79746 від 26.02.2020 року.

В порушення зазначених правових норм відповідач ОСОБА_1 рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.03.2013 року у справі № 1521/3585/12 в частині сплати суми заборгованості у розмірі 446585,73 грн. не виконав, заборгованість Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого у подальшому стало ТОВ «Консалт Солюшенс», не погашено, грошове зобов`язання встановлено та підтверджено рішенням суду, яке набрало законної сили та підлягає виконанню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 ЦК України.

Частиною п`ятою статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.

Після постановлення судом рішення про стягнення з відповідача заборгованості, відповідач її не сплатив.

Відповідно до ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена ст.625 ЦК України, передбачають насамперед договірні правовідносини.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями.

Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє відповідальності сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, за час прострочення.

Відповідно до розрахунку наданого представником позивача, у зв`язку із несвоєчасною сплатою заборгованості банк у порядку ст.625 ЦК України нарахував заборгованість за період з 24.02.2019 року по 23.02.2022 року на суму боргу 446,583,73 грн. у вигляді інфляційних втрат та 3х відсотків річних від простроченої суми, що складає 97652,42 грн. інфляційні втрати та 40192,72 грн. 3% річних від простроченої суми.

Проте, суд не погоджується з розрахунком заборгованості, наданим стороною позивача. З огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст.256,257,258 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Судом встановлено, що ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат, 3% річних за користування грошовими коштами 06.12.2022 року, однак просить стягнути заборгованість у період з 24.02.2019 року по 23.02.2022 року, проте трирічний строк позовної давності обмежується періодом з 06.12.2019 року по 06.12.2022 року, тому період з 24.02.2019 року по 06.12.2019 року не повинен включатися в розрахунок заборгованості.

Судом здійснено належний розрахунок у період з 06.12.2019 року по 23.02.2022 року, за винятком періоду з 24.02.2019 року по 06.12.2019 року, зокрема сукупний індекс інфляційних втрат складає 1,18643670, тому сума боргу 446585,73 грн. х 1,18643670 - 446585,73 грн. = 83259,97 грн., що є сумою інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача.

Що стосується 3% річних, то період прострочення складає з 06.12.2019 року по 31.12.2019 року = 26 днів, 446585,73 х 3% х 26 днів : 365 :100 =954,35 грн.; з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року =366 днів; 446585,73 х 3% х 366 днів : 366 :100 = 13397,57 грн.; з 01.01.2021 року по 23.02.2022 року = 419 днів., 446585,73 х 3% х 419 днів : 365 :100 = 15379,68 грн., тому загальна сума становить 29731,60 грн.

Таким чином, заборгованість складається із суми інфляційних втрат в розмірі -83259,97 грн. та 3% річних в розмірі 29731,60 грн., що становить загальну суму 112991,57 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Також, з цієї суми суд пропорційно повинен стягнути судовий збір у розмірі 1694,87 грн.

Однак, відповідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

В силу наведеного, у позивача, як у правонаступника ПАТ «КБ «НАДРА», виникло право вимагати від відповідачів сплати інфляційних втрат та 3 % річних за користування грошовими коштами у розмірі, наведеному у розрахунку заборгованості.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Таким чином, відповідач, уклавши договір з позивачем, отримав кредит, чим взяв на себе грошове зобов`язання, яке належним чином не виконав та прострочив зобов`язання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За наведених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 137845,14 грн. та судовий збір у розмірі 2481,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265,268, 273-274,354 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 509, 526, 599, 611, 625, 1046,1049,1050,1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат, 3% річних за користування грошовими коштами - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» () заборгованість у розмірі 137 845 / сто тридцять сім тисяч вісімсот сорок п`ять/ гривень 14 копійок, що складається з інфляційних витрат в розмірі 97652 /дев`яносто сім тисяч шістсот п`ятдесят дві/ гривень 42 копійки та 3% річних за користування грошовими коштами в розмірі 40 192 / сорок тисяч сто дев`яносто дві/ гривень 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» () витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 / дві тисячі чотириста вісімдесят одна/гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Повний текст рішення складено та підписано 10.04.2023 року.

Суддя Гниличенко М. В.