КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/4532/2023 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А.(суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ФОП ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , відповідно до якого просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь грошові кошти у сумі 45 684 грн; 10 000 грн витрат на правничу допомогу та 768,40 грн судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 вересня 2018 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір № 646 купівлі -продажу. Відповідно до умов п. 1.1 Договору, продавець зобов`язувався передати у власність покупця, а покупець зобов`язувався оплатити та прийняти на умовах даного Договору набір меблів «PRIMAVERA». Вартість товару згідно із умовами Договору визначається згідно п.2.1 Договору становить - 139 130 грн.

Згідно умов п.2.2.1 Договору 70% від загальної вартості Товару сплачується Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця в гривнях на протязі трьох банківських днів після підписання цього договору. Пунктом 2.2.2 Договору визначено, що 30% від загальної вартості Товару сплачується Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця по факту надходження Товару на склад Продавця, але не пізніше ніж за три робочі дні до моменту поставки Товару Покупцю.

Відповідно до п.3.1 Договору Продавець зобов`язаний поставити товар Покупцю на наступних умовах: дата поставки - не пізніше 45 банківських днів, якщо до складу товару входять нестандартні елементи (не масив) до 50 банківських днів, якщо до складу товару водять меблі з масиву до 70 банківських днів, з дати підписання Договору та оплати продавцю 70% вартості Товару та дати затвердження остаточного ескізу та спеціфікацій набору кухонних меблів, всіх додаткових замовлень окремих компонентів для кухні, побутової техніки, комплектуючих, фурнітури тощо. Поставка Товару при проведенні корегувань кількісних чи вартісних показників з причин Покупця враховується з дати підписання таких корегувань. В залежності від виробничого процесу строк поставки може переглянутий за погодженням між Сторонами.

Позивач вказує, що покупцем було сплачено: 1) 25 вересня 2018 року - 70 000 грн, 2) 12 січня 2019 року - 25 446 грн, що становить загальну суму 95 446 грн.

Окрім того, 05 жовтня 2018 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір № 648 купівлі-продажу, відповідно до умов п.1.1 Договору, продавець зобов`язувався передати у власність покупця, а покупець зобов`язувався оплатити та прийняти на умовах даного Договору наступний товар: набір меблів «PRIMAVERA». Вартість товару згідно із умовами Договору визначається згідно п.2.1 Договору, - і становить 26 316 грн.

Згідно умов п.2.2.1 Договору 70% від загальної вартості Товару сплачується Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця в гривнях на протязі трьох банківських днів після підписання цього договору. Пунктом 2.2.2 Договору визначено, що 30% від загальної вартості Товару; сплачується Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця по факту надходження Товару на склад Продавця, але не пізніше ніж за три робочі дні до моменту поставки Товару Покупцю.

Відповідно до п.3.1 Договору Продавець зобов`язаний поставити товар Покупцю на наступних умовах: дата поставки - не пізніше 45 банківських днів, якщо до складу товару входять нестандартні елементи (не масив) до 50 банківських днів, якщо до складу товару входять меблі з масиву до 70 банківських днів, з дати підписання Договору та оплати Продавцю 70% вартості Товару та дати затвердження остаточного ескізу та спеціфікацій набору кухонних меблів, всіх додаткових замовлень окремих компонентів для кухні, побутової техніки, комплектуючих, фурнітури тощо. Поставка Товару при проведенні корегувань кількісних чи вартісних показників з причин Покупця враховується з дати підписання таких корегувань. В залежності від виробничого процесу строк поставки може бути переглянутий за погодженням між Сторонами.

Позивач зазначає, що покупцем було сплачено: 1) 05 жовтня 2018 року - 10000 грн, 2) 20 січня 2019 року - 14 316 грн, що становить загальну суму 24 316 грн.

Аргументує позов тим, що позивач виконала взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, натомість відповідач свої зобов`язання належним чином виконав не до кінця та на даний час не повністю оплатив грошові кошти за поставлений товар, чим порушив умови Договорів.

Вказує, що станом на момент звернення до суду з позовною заявою, умови Договорів залишаються невиконаними, неповернутими залишаються грошові кошти на загальну суму яка складає 45 684 грн.

Як зазначено позивачем, 25 вересня 2019 року її представником - адвокатом Гошко В.І. відповідачу ОСОБА_1 було направлено претензію про повернення грошових коштів на загальну суму, яка складає 45 684 грн, але не пізніше ніж через сім днів з моменту отримання даної претензії, однак дана претензія повернулась за закінченням терміну зберігання. Разом з тим, не зважаючи на звернення позивача про повернення йому боргу в повному обсязі, відповідач взяті на себе зобов`язання за договорами купівлі - продажу не виконав. За вказаних обставин позивач просить позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 грошові кошти в загальному розмірі 45 684 грн за Договорами купівлі-продажу: №646 від 25 вересня 2018 року та № 648 від 05 жовтня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що в укладених договорах та в матеріалах справи відсутні строки виконання робіт з боку позивача, вказано лише загальні строки виконання договорів в залежності від складності замовлення, але не більше ніж 50 банківських днів. Апелянтом вказано, що якщо приймати як доказ фото, яке є в матеріалах справи і брати дату виконання 13 лютого 2019 року, то саме позивач порушив усі строки виконання договорів (приблизно на 120 днів від оплати 70% за умовами договорів п.2.2.1.

ОСОБА_1 зазначає, що під час розгляду справи ним було зазначено, що відбулася поставка і монтаж шафи купе, проте виготовлення комоду та його поставка не відбулась взагалі, тобто позивач не виконала взяті на себе зобов`язання за договором №648 від 05 жовтня 2019 року. Вказано, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували виконання цього договору позивачем.

Апелянт зазначає, що у зв`язку із тривалим виготовленням меблів, він прийняв рішення розірвати укладені договори та повернути сплачені кошти. Вказано, що станом на 31 січня 2019 року ним було сплачено грошові кошти у розмірі 132 316 грн, що підтверджується товарними чеками та платіжним дорученням №257. Також ОСОБА_1 зазначає, що працівник позивача запропонував йому зарахувати грошові кошти у розмірі 24 316 грн, які він сплатив за комод, на рахунок іншого договору за №646 від 25 вересня 2019 року та доплатити готівкою залишок після поставки товару, на що ОСОБА_1 погодився, а різницю доплатив готівкою в офісі позивача (товарний чек за отримання готівки надано не було).

Апелянт вважає, що на час звернення позивача із позовом до суду, він повністю розрахувався за договором №646 від 25 вересня 2018 року, а оскільки за договором №648 від 05 жовтня 2019 року сплачені грошові кошти були зараховані як плату за шафу купе, то й поставки товару (комоду) не відбулося.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року та ухвалити по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 25 вересня 2018 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір № 646 купівлі - продажу, згідно п. 1.1 якого продавець зобов`язувався передати у власність покупцю, а покупець зобов`язувався оплатити та прийняти на умовах даного договору набір меблів «PRIMAVERA», вартість якого становить - 139 130 грн (а.с.8-12).

Згідно умов п.2.2.1 Договору 70% від загальної вартості Товару сплачується Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця в гривнях на протязі трьох банківських днів після підписання цього договору. Пунктом 2.2.2 Договору визначено, що 30% від загальної вартості Товару сплачується Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця по факту надходження Товару на склад Продавця, але не пізніше ніж за три робочі дні до моменту поставки Товару Покупцю.

Відповідно до п.3.1 Договору Продавець зобов`язаний поставити товар Покупцю на наступних умовах: дата поставки - не пізніше 45 банківських днів, якщо до складу товару входять нестандартні елементи (не масив) до 50 банківських днів, якщо до складу товару водять меблі з масиву до 70 банківських днів, з дати підписання Договору та оплати продавцю 70% вартості Товару та дати затвердження остаточного ескізу та специфікацій набору кухонних меблів, всіх додаткових замовлень окремих компонентів для кухні, побутової техніки, комплектуючих, фурнітури тощо. Поставка Товару при проведенні корегувань кількісних чи вартісних показників з причин Покупця враховується з дати підписання таких корегувань. В залежності від виробничого процесу строк поставки може переглянутий за погодженням між Сторонами.

Відповідно до товарного чека від 25 вересня 2018 року відповідачем було сплачено суму у розмірі - 70 000 грн та згідно товарного чека від 12 січня 2019 року також ним було сплачено суму у розмірі - 25 446 грн (а.с.16).

Відповідно до платіжного доручення №257 від 12 січня 2019 року ОСОБА_1 сплатив 13 000 грн на виконання умов договору №646 від 25 вересня 2018 року (а.с.118).

Таким чином, на виконання умов договору купівлі - продажу №646 від 25 вересня 2018 року відповідачем було сплачено кошти на загальну суму - 108 446 грн із 139 130 грн необхідних та визначених цим Договором.

Згідно договору № 648 купівлі-продажу від 05 жовтня 2018 року укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно умов п.1.1 Договору, Продавець зобов`язувався передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язувався оплатити та прийняти на умовах даного Договору наступний товар: набір меблів «PRIMAVERA» (а.с.17-23).

Вартість товару згідно із умовами Договору визначається згідно п.2.1 Договору, - і становить 26 316 грн.

Згідно умов п.2.2.1 Договору 70% від загальної вартості Товару сплачується Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця в гривнях на протязі трьох банківських днів після підписання цього договору. Пунктом 2.2.2 Договору визначено, що 30% від загальної вартості Товару; сплачується Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця по факту надходження Товару на склад Продавця, але не пізніше ніж за три робочі дні до моменту поставки Товару Покупцю.

Відповідно до п.3.1 Договору Продавець зобов`язаний поставити товар Покупцю на наступних умовах: дата поставки - не пізніше 45 банківських днів, якщо до складу товару входять нестандартні елементи (не масив) до 50 банківських днів, якщо до складу товару входять меблі з масиву до 70 банківських днів, з дати підписання Договору та оплати Продавцю 70% вартості Товару та дати затвердження остаточного ескізу та специфікацій набору кухонних меблів, всіх додаткових замовлень окремих компонентів для кухні, побутової техніки, комплектуючих, фурнітури тощо. Поставка Товару при проведенні корегувань кількісних чи вартісних показників з причин Покупця враховується з дати підписання таких корегувань. В залежності від виробничого процесу строк поставки може бути переглянутий за погодженням між Сторонами.

Відповідно до товарного чека від 20 січня 2019 року відповідачем було сплачено суму у розмірі - 14 316 грн та згідно товарного чека від 05 жовтня 2018 року також ним було сплачено суму у розмірі - 10 000 грн (а.с.24).

Таким чином, на виконання умов договору купівлі - продажу №648 від 05 жовтня 2018 року відповідачем було сплачено кошти на загальну суму - 24 316 грн із 26 316 грн, необхідних та визначених цим Договором.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, мотивував своє рішення тим, що матеріалами справи підтверджено, що позивач виконала взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, оскільки на даний час оплатив грошові кошти не у повному розмірі, визначеному договорами, за поставлений товар, чим порушив умови Договорів, в результаті чого у нього виникла заборгованість, яка згідно розрахунку наданого позивачем та з урахуванням сплачених відповідачем сум, складається з: суми боргу за договором № 646 від 25 вересня 2018 року у розмірі - 43 684 грн та суми боргу за договором № 648 від 05 жовтня 2018 року у розмірі 2 000 грн. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що ОСОБА_1 не виконав в повному обсязі своїх зобов`язань за Договорами купівлі-продажу: №646 від 25 вересня 2018 року та № 648 від 05 жовтня 2018 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача суми боргу за вищевказаними договорами у розмірі 45 684 грн є обґрунтованими і такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Апеляційний суд не повністю погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи висновки суду по суті позовних вимог та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується наступним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч.1 ст.662 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (ч.1 ст.691 ЦК України).

Крім того, відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

З матеріалів справи вбачається, що 26 вересня 2019 року представником позивача адвокатом Гошко В.І. відповідачу ОСОБА_1 було направлено претензію про повернення грошових коштів на загальну суму, яка складає 45 684 грн, але не пізніше ніж через 7 з моменту отримання даної претензії, однак дана претензія повернулась за закінченням терміну зберігання (а.с.29-30).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, матеріалами справи підтверджується факт того, що відповідач по справі ОСОБА_1 уклав договори купівлі-продажу з позивачем ФОП ОСОБА_2 №646 від 25 вересня 2018 року та № 648 купівлі-продажу від 05 жовтня 2018 року щодо купівлі шафи купе та комоду.

Вказаний факт також визнається та не заперечується сторонами по справі. Крім того, відповідач також підтверджує факт виготовлення та доставлення йому шафи купе, вартість якої було визначено у розмірі 139 130 грн.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неналежного виконання позивачем умов договору щодо поставки йому комоду та , відповідно, відсутністю у нього обов`язку оплати вказаного товару, то апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Так, в матеріалах справи міститься фотокопія з якої вбачається факт доставки відповідачу товару, зокрема шафи купе та комоду.

Доводи апелянта про те, що із вказаного фотознімку не є зрозумілим де саме здійснюється доставку, апеляційний суд сприймає критично, оскільки на даному документі встановлена як дата події - 13 лютого 2019 року, так і номер квартири - АДРЕСА_1 (а.с.28).

Вказані фото докази узгоджуються із наданими позивачем доказами, зокрема наданою перепискою між позивачем та відповідачем, з якої вбачається, що позивач надсилала відповідачу фотографії щодо виконання умов договорів купівлі-продажу як шафи, так і комоду.

На даних фотографіях зафіксовано, що позивачем було доставлено відповідачу шафу та комод й після надісланих фотографій ОСОБА_1 зазначає, що сплатив за комод 14 316 грн й лишається виним ще 2 000 грн (а.с.146-153).

Таким чином, систематичний аналіз матеріалів справи свідчить про те, що позивач належним чином виконала свої зобов`язання щодо виготовлення до доставлення відповідачу шафи вартістю 139 130 грн та комоду вартістю 26 316 грн.

Вказані докази відповідачем спростовано не було.

При перевірці розміру грошової суми, яку сплатив відповідач по справі ОСОБА_1 та розміру грошової суми, яку необхідно стягнути для повного виконання умов укладених договорів, апеляційний суд встановив, що відповідачем на виконання умов договору №646 було сплачено 108 446 грн (70 000 + 25 446 + 13 000) зі 139 130 грн, а на виконання умов договору №648 було сплачено 24 316 грн зі 26 316 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем становить 32 684 грн (30 684 + 2 000).

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру грошових коштів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача з 45 684 грн на 32 684 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законності рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, правильно встановив обставини справи, однак дійшов до хибного розміру грошової суми, яка підлягає до стягнення на виконання умов укладених договорів, а тому рішення суду підлягає зміні.

Відповідно до положень статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Оскільки за подачу апеляційної скарги апелянт сплатив судовий збір у розмірі 1 152,60 грн, а апеляційну скаргу задоволено частково (на 28,5%), то судовий збір у розмірі 328,50 грн підлягає до стягнення з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року змінити, зменшивши розмір грошових коштів, які підлягають до стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) з 45 684 грн на 32 684 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 328,50 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв