Справа № 487/3355/22
Провадження № 2/487/799/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2023 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Карташевої Т.А.,

за участю секретаря Мізюк А.В.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Цвелікова С.В.,

представника відповідача - Гірської Т.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Миколаївської обласної ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Миколаївської обласної ради, в якому просив поновити його на посаді техніка електрозв`язку в Комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Миколаївської обласної ради з 16 жовтня 2022 року; стягнути з відповідача - Комунального некомерційного підприємства "Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Миколаївської обласної ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 жовтня 2022 року до дня поновлення на посаді.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він працював на посаді техніка електрозв`язку в Комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Миколаївської обласної ради з 1 жовтня 2019 року, згідно з наказом №872-к/тр від 07.10.2019.

Наказом №843/к/тр від 03.10.2022 позивач був звільнений з 15 жовтня 2022 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату пацівників.

Звільненню передував лист-повідомлення про попередження працівника №666 від 09.08.2022, в якому йшлося про те, що посаду, на якій працював позивач, буде перепрофільовано, а його буде звільнено.

Останнім днем роботи позивача було 14 жовтня 2022, в той же день він був ознайомлений з наказом про своє звільнення.

Позивач вважає своє звільнення незаконним з наступних підстав.

При звільненні позивача відповідачем була істотно порушена процедура звільнення, яка передбачена ст. 49-2 КЗпП україни, оскільки позивачу іншу роботу не пропонували.

Відповідач застосовує дві різні підстави для звільнення: в листі-повідомленні про попередження працівника №666 від 09.08.2022 вказується, що підставою звільнення є перепрофілювання посади техніка електрозв`язку відділу з технічних питань та зв`язку на посаду фельдшера з МНС, виїзної бригади Миколаївської СЕ (Ш) МД, а в наказі №843/к/тр від 03.10.2022 вказана інша підстава звільнення - у зв`язку із скороченням штату працівників. Отже, існує дві підстави: перепрофілювання посади та скорочення штату працівників, які виключають одна одну. Крім того, пункт 1 ст. 40 КЗпП України передбачає перепрофілювання підприємства, організації та установи, тобто юридичної особи, а не окремо взятої посади.

У позивача вища медична освіта і відповідачу це відомо, тобто, є всі можливості для так званого перепрофілювання.

На думку позивача, такі розбіжності в підставах для звільнення та істотне порушення процедури звільнення свідчать лише про одне - позбавитися небажаної людини за будь-яку ціну. Враховуючи те, що він належним чином виконував свої службові обов`язки та дотримувався трудової дисципліни, керівництво відповідача застосувало фіктивне та незаконне звільнення.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.11.2022 було відкрито провадження у справі.

19.12.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просив відмовити у позові ОСОБА_1 з таких підстав. Наказом №677-к/тр від 05.08.2022 "Про внесення змін до штатного розпису" в МОЦЕМД та МК прийнято рішення у зв`язку із виробничою необхідністю перепрофілювати з 15.10.2022 року 1.0 ставки посади техніка електрозв`язку відділу з технічних питань та зв`язку (посада позивача) на 1.0 ставки посади фельдшера з МНС, виїзної бригади Миколаївського пункту постійного базування Миколаївської станції екстренної (швидкої) медичної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КЗпП позивач був попереджений про скорочення за 2 місяці листом-повідомленням від 09.08.2022 №666.

15.02.2022 позивача звільнено з посади техніка електрозв`язку відділу з технічних питань та зв`язку у зв`язку із скороченням штату працівників (п. 1 с. 40 КЗпП України), з наказом позивач ознайомився під підпис 14.10.2022р.

На період з 01.08.2022 по 15.10.2022 в МОЦЕМД та МК були вільні такі посади: лікар-методист, лікар з МНС, які не були запропоновані позивачу, оскільки він не міг обіймати жодну з вакантних посад.

Підставою звільнення позивача є скорочення штату працівників, тобто п. 1 ст. 40 КЗпП України, про що зазначено в наказі №843/к/тр про припинення трудового договору, а позивач помиляється, вказуючи в позовній заяві, що в листі-повідомленні як підставу звільнення зазначено перепрофілювання посади, оскільки в листі-повідомленні підставою звільнення зазначено п. 1 ст. 40 КЗпП України. Про перепрофілювання повідомлено додатково, з метою ознайомлення причини скорочення посади позивача та повідомлення, яку посаду буде введено до штатного розпису при скороченні посади позивача.

11.01.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, де позивач посилався на те, що 01.08.2022 він звернувся до директора підприємства з рапортом щодо оплати і умов праці. В рапорті зазначалось, що попередньо з цього приводу він звертався до начальника відділу з технічних питань та зв`язку Балунського В.А. , отримавши у відповідь погрози звільнення. Саме ці обставини спонукали його звернутися до директора підприємства, проте відповіді він не дочекався, а дочекався звільнення.

Також зазначив, що при його звільненні відповідачем було істотно порушено процедуру звільнення, передбачену ст. 49-2 КЗпП України, оскільки, як вбачається з листа-повідомлення про попередження працівника №666 від 09.08.2022 іншу роботу позивачу не пропонували. Якщо належну роботу запропонувати неможливо, то в цьому випадку про це необіхдно було вказати в листі-повідомленні про звільнення, із зазначенням всіх наявних вакансій.

Крім того, відповідачем надано копію наказу №677-к/тр від 05.08.2022 "Про внесення змін до штатного розпису", де йдеться про "перепрофілювання з 15.10.2022 1.0 ставки посади техніка електрозв`язку відділу з технічних питань та зв`язку на 1.0 ставки посади фельдшера" на підставі рапорту економіста з праці М.М. Щербини . В наказі про звільнення позивача зазначено підставу звільнення - скорочення штату згідно п. 1 ст. 40 КЗпП , але у вищезазначеному наказі мова іде не про скорочення або вилучення посади, тобто скорочення не відбувається. На думку позивача, жодною нормою не передбачено перепрофілювання посади, а відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП скорочення штату або скорочення чисельності працюючих може відбуватися при перепрофілюванні підприємства, організації. Перепрофілювання посади було вигадано для того, щоб позбавитися від небажаної особи.

Також, відповідач не надав доказів, які підтверджують погодження наказу №677-к/тр від 05.08.2022 відповідно до п. 11. 3 Статуту.

19.01.2023 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача від 11.01.2023, де, зокрема, відповідач зазначив, що штатний розпис затверджується один раз на рік та погоджується Миколаївською обласною радою (п. 4.8 Статуту КНП "МОЦЕМД та МК" МОР в редакції від 15.07.2022), затвердження нової редакції штатного розпису може мати місце лише за умови внесення вагомих змін до нього, зокрема при зміні розміру мінімальної заробітної плати.

Ухвалою суду від 26.01.2023 було закрито підготовче провадження і призначений судовий розгляд справи по суті.

В судовому засіданні позивач не був присутнім, його представник - адвокат Цвеліков С.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши сторони, дослідивши надані ними докази, суд приходить до наступного.

Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що відповідно до наказу (розпорядження) №872-к/тр від 07.10.2019 про прийняття на роботу позивача було прийнято на роботу у Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф з 16 жовтня 2019 у відділ з господарсько-технічних питань та зв`язку на посаду техніка електрозв`язку.

Відповідно до Статуту Комунального некомерційного підприємства "Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Миколаївської обласної ради, затвердженого рішенням обласної ради 15 липня 2022 №4, підприємство є закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає екстрену медичну допомогу у порядку та на умовах, установлених чинним законодавством України та цим Статутом.

Підприємство є неприбутковим підприємством, заснованим на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області, інтереси яких у межах повноважень , визначених чинним законодавством України, представляє Миколаївська обласна рада (засновник).

Миколаївська обласна рада як засновник здійснює управління підприємством безпосередньо та/або через орган управління, що визначається Миколаївською обласною радою.

Відповідно до п. 4.1 Статуту підприємство є юридичною особою публічного права. Підприємство за погодженням з Органом управління визначає свою організаційну структуру, встановлює штатну чисельність і затверджує штатний розпис (п. 4.8).

Згідно з п. 6.1 Статуту підпримство має право, зокрема, визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників, затверджувати штатний розпис у встановленому порядку за погодженням з Органом управління.

Структура підприємства, порядок внутрішньої організації та сфери діяльності підрозділів підприємства затверджуються директором підприємства з урахуванням норм чинного законодавства України та погоджується з органом управління. Штатну чисельність підприємства директор визначає з урахуванням необхідності створення відповідних умов для забезпечення належної доступності та якості медичної допомоги за погодженням з Органом управління та іншими органами відповідно до чинного законодавства України (п.п. 8.1, 8.3 Статуту).

Відповідно до рапорту начальника технічного відділу Балунського, адресованого головному лікарю КНП "МОЦЕМД та МК" МОР Самойлову А.Л., запропоновано, у зв`язку з удосконаленням новітніх засобів зв`язку (рухомого, мобільного, цифрового та інтернет зв`язку), вилучити зі штатного розпису посаду техніка електрозв`язку.

Згідно з рапортом економіста з праці Щербини М.М. головному лікарю КНП "МОЦЕМД та МК" МОР Самойлову А.Л. від 04.08.2022 у зв`язку з виробничою необхідністю, а саме: удосконалення новітніх засобів зв`язку, пропонується вилучити зі штатного розпису 1,0 ставки посади техніка електрозв`язку відділу з технічних питань та зв`язку та внести у штатний розпис 1,0 ставки посади фельдшера з медицини невідкладних станів виїзної бригади Миколаївського ППБ з 15.10.2022.

Наказом головного лікаря КНП "Миколаївський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" Миколаївської обласної ради від 05.08.2022 №677-к/тр "Про внесення змін до штатного розпису" визначено у зв`язку з виробничою необхідністю перепрофілювати з 15.10.2022 1.0 ставки посади техніка електрозв`язку відділу з технічних питань та зв`язку на 1.0 ставки посади фельдшера з медицини невідкладних станів, виїзної бригади Миколаївського пункту постійного базування Миколаївської СЕ (Ш) МД. Підстава: рапорт економіста з праці М.М. Щербини .

Листом-повідомленням про попередження працівника №666 від 09.08.2022 ОСОБА_1 повідомлено, що з 15.10.2022 вносяться зміни до штатного розпису його підрозділу, посаду техніка електрозв`язку відділу з технічних питань та зв`язку буде перепрофільовано на посаду фельдшера з МНС, виїзної бригади Миколаївської СЕ (Ш) МД. Позивача буде звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку.

З листом-повідомленням про попередження працівника позивача ознайомлено 10.08.2022р.

Наказом №843/к/тр про припинення трудового договору від 03.10.2022 ОСОБА_1 звільнено 15 жовтня 2022 року з посади техніка елктрозв`язку відділу з технічних питань та зв`язку у зв`язку із скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України. З наказом позивач ознайомлений 14.10.2022р.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 40 КзпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно із чч. 1, 2, 3 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Власник вважається таким, що виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду, тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював, тобто всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник.

У постановах від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15 та від 09 серпня 2017 року у справі № 6-1264цс17 Верховним Судом України викладені правові висновки про те, що однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Відповідно до наказу від 05.08.2022 №677-к/тр "Про внесення змін до штатного розпису" в МОЦЕМД та МК прийнято рішення у зв`язку із виробничою необхідністю перепрофілювати з 15.10.2022 1.0 ставки посади техніка електрозв`язку відділу з технічних питань та зв`язку на 1.0 ставки посади фельдшера з МНС, виїзної бригади Миколаївського пункту постійного базування Миколаївської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, тобто посада позивача підлягала скороченню.

У штатному розписі на 1 січня 2023, який затверджено 05.01.2023 та погоджено 16.01.2023, посада техніка елктрозв`язку відділу з технічних птань та зв`язку відсутня. Натомість, введено посаду фельдшера з медицини невідкладних станів, виїзної бригади Миколаївського пункту постійного базування бригад екстренної (швидкої) медичної допомоги.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідача дійсно відбулися зміни в організації виробництва і праці, внаслідок яких скорочено посаду техніка елктрозв`язку відділу з технічних питань та зв`язку.

Відповідно до ч. 3 ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Суд не вправі втручатися у необхідність, підстави та наслідки визначення підприємством того чи іншого кількісного штату працівників, розподіл обов`язків між певними працівниками та у організаційну структуру підприємства, а при вирішенні питання щодо законності звільнення за п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 40 КзпП України, має лише пересвідчитися в тому, чи дійсно відбулися такі зміни в організаційній структурі підприємства, які призвели до скорочення чисельності або штату працівників.

Доводи позивача про те, що таким чином від нього позбавилися як від небажаної особи будь-якими доказами не підтверджені.

Повідомлення про наступне вивільнення позивачем отримано не пізніше ніж за два місяці до дати запланованого звільнення, і дана обставина не оспорюється позивачем.

Згідно з довідкою КНП "Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Миколаївської обласної ралди від 15.12.2022 №62 за період з 01.08.2022 по 15.10.2022 були вакантні такі посади: лікар з медицини невідкладних станів, виїзної бригади - 3 посади (Очаків - 1); лікар-методист - 1 посада.

Наявна у позивача кваліфікація не відповідала вимогам для зайняття зазначених вище вакантних посад.

Так, згідно з даними трудової книжки позивача та диплому НОМЕР_1 , який отримано 24 червня 1994 року ОСОБА_1 отримав спеціальність - медико-профілактична справа, кваліфікація - лікар-гігієніст, епідеміолог.

Наказом МОЗ України від 25.12.1992 №195 "Про затвердження Переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною і фармацевтичною діяльністю" встановлено забезпечити суворе дотримання порядку зарахування на посади лікарів, провізорів, середнього медичного і фармацевтичного персоналу осіб, що здобули спеціальну підготовку та отримали звання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах відповідно до Переліку, який затверджено наказом. Відповідно до наказу лікар-гігієніст, епідеміолог, ким є позивач, може обіймати такі посади: лікарські посади всіх найменувань в санітарно-профілактичних установах, в тому числі лікаря-керівника; лікарські посади всіх найменувань в лабораторії, в тому числі лікаря-керівника; лікарів-статистиків, в тому числі лікаря-керівника підрозділу обліку і медичної статистики; лікарів-профпатологів; лікарів-інфекціоністів; лікаря-керівника установи охорони здоров`я.

Інші вакантні посади у відповідача були відсутні.

Доводи позивача про те, що йому не було запропоновано вакантні посади, які були у відповідача на час його звільнення, не заслуговують на увагу. Судом встановлено, що інших вакантних посад, крім тих, що зазначені у довідці №62 від 15.12.2022, у відповідача на час звільнення позивача не було. Представник позивача в судовому засіданні також не вказав, яка вакантна посада існувала на час звільнення позивача та не була йому запропонована.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи представника позивача про те, що в листі-повідомленні про попередження працівника про майбутнє звільнення відповідач повинен був зазначити про відсутність вакантних посад, оскільки частиною першою ст. 49-1 КЗпП України не визначено форми такого повідомлення.

За таких обставин, відповідно до наказу про припинення трудового договору від 15 жовтня 2022 року №843/к/тр, позивача було звільнено на підставі пункту першого частини першої статті 40 КЗпП України з дотриманням вимог, передбачених статтею 49-2 КЗпП України, враховуючи, що позивач був своєчасно повідомлений про наступне вивільнення і йому не було запропоновано вакантні посади в установі відповідача, оскільки ні на момент попередження про наступне звільнення, ні на момент звільнення з посади будь-яких вакансій, які б відповідали його рівню кваліфікації, не було.

Суд вважає, що при проведенні звільнення відповідачем було дотримано норми трудового законодавства, а тому у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до КНП «Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Миколаївської обласної ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 265, 268, 354 ЦПК, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Миколаївської обласної ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31.03.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство «Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Миколаївської обласної ради, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 23, .

Суддя Т.А. Карташева