Справа № 523/1657/23
Провадження №2/523/1938/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м. Одесі, в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6000 грн щомісячно з подальшою індексацією з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини, посилаючись на те, що позивачка під час перебування у шлюбі відповідачем народила дитину, оскільки спільне життя у сторін не склалося, шлюб між ними було розірвано, донька залишилася проживати з матір`ю, з 06 липня 2021 року по 07 жовтня 2022 року відповідач сплачував аліменти на утримання доньки у загальному розмірі 48379,21 грн., проте, починаючи з жовтня 2022 року, він перестав виконувати у добровільному порядку свій обов`язок щодо утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, здоровим, засновником двох компаній, та з урахуванням віку дитини та розміру аліментів, визначених відповідачем під час добровільного утримання у середньому по 4500 грн. на місяць, а також, беручи до уваги загальне підвищення цін на 35-40%, позивачка визначила аліменти саме у розмірі 6000 грн.

Після надходження позовної заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

14 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

27 березня 2023 року представник відповідача адвокат Мазур Н.С. надала суду відзив на позов, в якому зазначила, що з жовтня 2022 року позивачка перешкоджає відповідачу спілкуватися та бачитися з дитиною, сторони спільно зобов`язані утримувати дитину. Коли у відповідача була можливість і він отримував доходи на рівні 10000 грн., тоді він на прохання позивачки виплачував аліменти у сумі від 2500 до 4500 грн., на теперішній час він не має постійної роботи і заробляє від тимчасових заробітків, тобто має нестабільний дохід, про що відомо позивачці. На даний час його середньомісячний заробіток складає 6000-8000 грн., з яких 4000 грн. він сплачує за оренду квартири та комунальні послуги, проте він намагається допомагати позивачці в утриманні дитини, купуючи їй одяг, харчі, шкільне приладдя. З урахуванням цього, представник відповідача зазначила, що розмір аліментів, які відповідач здатен сплачувати, може бути у розмірі 1800-2000 грн.

Також представник зазначає у відповідь на доводи позивачки, що відповідач дійсно був засновником одного підприємства, яке з 2020 року не працює, про що відомо позивачці, а щодо розміру аліментів, то відповідач їх не визначав, ніяких угод з цього приводу не укладав. Крім того, з жовтня 2022 року по березень 2023 року з урахуванням своїх можливостей ним було перераховано на рахунок позивачки 1814,08 грн. та придбані одяг, харчі та шкільне приладдя.

У зв`язку з цим представник відповідача просила суд при прийнятті рішення врахувати позицію відповідача щодо стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснивши, що відповідач з жовтня 2022 року перестав надавати дитині матеріальну допомогу, і зазначила, що вона працює викладачем у ОНУ, отримує заробітну плату у розмірі 16000 грн., а відповідач орендує житло і в Одесі, і в Києві, що також свідчить про його матеріальні можливості.

Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на викладені у відзиві обставини, а також вказала, що доводи позивачки не підтверджені, відповідач живе за рахунок цивільної дружини та підробляє нерегулярними заробітками, близько 6000-7000 грн., в змозі сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 807.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилася ОСОБА_4 , батьками якої у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданому відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 9194, зазначені: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 .

09 грудня 2021 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси шлюб між сторонами було розірвано.

Після розірвання шлюбу сторони припинили спільне проживання, а дитина залишилася проживати з матір`ю по АДРЕСА_1 , та знаходиться на її утриманні. Тривалий час відповідач виконував свій обов`язок щодо утримання доньки.

Проте, останнім часом відповідач у добровільному порядку не надає належної матеріальної допомоги.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Крім того, статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину.

Відповідно до вказаної статті способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою ВР N789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення уСімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно зі ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено прожитковий мінімум: для дітей віком від 6 до 18 років: 01.01.2023 по 31.12.2023- 2833 грн.

Судом встановлено, що дитина виховуються позивачкою і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв`язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.

Оцінивши надані докази в сукупності та з урахуванням того, що відповідач є працездатним, суд дійшов висновку, що аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно забезпечать права та інтереси дитини і не порушать права та інтереси батька.

Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи те, що позивачка звернулася до суду з позовом 27 січня 2023 року, тому і стягнення аліментів необхідно здійснювати саме з вказаної дати.

Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, враховуючи вказану норму, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 354-355, 430 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 22.01.2023 року і до повноліття доньки, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Суддя

Повний текст рішення складено 11.04.2023 р