н/п 2/953/138/23
"07" квітня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
судді - Єфіменко Н.В.,
за участю секретаря - Лущан В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -
08 липня 2020 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі: позивач) до ПАТ «ХПЗ» (далі: відповідач) про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 12.05.2020 р. до фактичного розрахунку.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 12.05.2020 р. відповідач, всупереч ст. 116 КЗпП України, не виплатив йому всіх сум в день звільнення.
До судового засідання, належним чином повідомлені про дату, час та місце удового розгляду, сторони не з`явились.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного:
Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 УПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 УПК України).
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Нормами статті 84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.
З аналізу норм КЗпПу взаємозв`язку з нормами ЦПК України вбачається, що тягар доказування у трудових спорах покладається саме на роботодавця.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.
16.01.2023 ухвалою Київського районного суду м. Харкова витребувано з Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» довідку про розмір середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 на підставі «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, копію табелів обліку робочого часу ОСОБА_1 за березень та квітень 2020р.
Вищезазначену ухвалу відповідач отримав 13.03.2023, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.
Станом на 03.04.2023 р. ухвалу суду не виконана, причини не повідомленні.
За таких обставин суд вважає, що необхідно повторно витребувати у відповідача довідку про розмір середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 на підставі «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, копію табелів обліку робочого часу ОСОБА_1 за березень та квітень 2020р.
У відповідності до положень ст. 44 ЦПК України зловживання учасниками судового процесу та їх представниками процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.
Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Види заходів процесуального примусу викладені в статті 144 ЦПК України.
Згідно з частиною першою статті 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1)попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.
Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 144 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:
1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 148 ЦПК України передбачено, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що у разі подальшого ухилення від виконання вимог ухвали про витребування доказів, до нього будуть застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 44, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 79, ч. 1 ст. 80, ст. ст. 81, 84, 89, 144, 148, 260, 261 ЦПК України, суд,-
Витребувати у Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» довідку про розмір середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 на підставі «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, копію табелів обліку робочого часу ОСОБА_1 за березень та квітень 2020р.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя -