Ухвала

06 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 953/4017/21

провадження № 61-4478ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна про визнання дій неправомірними та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна, в якому просив визнати неправомірними дії з видання наказу Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна «Про відрахування студентів» від 20 лютого 2020 року № 0210-05/402 в частині, що стосується відрахування ОСОБА_1 та скасування наказу ХНУ ім. В. Н. Каразіна «Про відрахування студентів» від 25 лютого 2020 року № 0210-05/402 в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що в період з 19 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року включно, ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні за місцем проживання. Однак, під час хвороби наказом ХНУ ім. В. Н. Каразіна від 25 лютого 2020 року № 0210-05/402 ОСОБА_1 було відраховано зі складу студентів факультету, спеціальність-Психологія, за невиконання навчального плану, а саме як таку, що не ліквідував академічну заборгованість у встановлений термін за згодою студентської ради факультету та первинної профспілкової організації студентів, аспірантів і докторантів на підставі службової записки, витягу з проколу від 21 лютого 2020 року № 7 засідання студентської ради факультету; витягу з протоколу від 25 лютого 2020 року № 279П засідання президії профспілкового комітету первинної профспілкової організації студентів, аспірантів і докторантів.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано наказ Проректора з науково-педагогічної роботи Харківського національного університету імені В. Н. Каразіна від 25 лютого 2020 року № 0210-05/402 в частині відрахування ОСОБА_1 зі складу студентів факультету, спеціальність - Психологія.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

27 березня 2023 року Харківський національний університет ім. В. Н. Каразіна подалв до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання дій неправомірними та скасування наказу.

Отже, зазначена справа є справою незначної складності, не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справою, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна про визнання дій неправомірними та скасування наказу.

Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар