Номер провадження: 22-ц/813/2301/23
Справа № 755/3031/21
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А. П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря - Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 17 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008», в особі голови правління Незнакомова О.А, управ дома ОСОБА_2 , електрика ОСОБА_11, сантехніка ОСОБА_3 , прибиральниці ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008», в особі голови правління Незнакомова О.А, управ дома ОСОБА_2 , електрика ОСОБА_11, сантехніка ОСОБА_3 , прибиральниці ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди та просить визнати дії робітників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008» ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо відключення електропостачання протиправними; стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 400 000,00 грн, що загалом складає 1 360 000,00 грн матеріальних збитків та по 128 000 грн, що загалом складає

640 000 грн моральної шкоди.

Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування є власником квартири АДРЕСА_1 . Між позивачем та відповідачем відсутній типовий договір щодо надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій, на неодноразові звернення позивача до голови відповідача з проханням надати типовий договір щодо надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій у відповідності діючого законодавства України були залишені без відповіді.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12.04.2019 року у справі 501/12/19, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСББ «Укржилстрой-2008» про захист прав споживачів задоволені частково.

Зобов`язано ОСББ «Укржилстрой-2008» підготувати Типовий договір на утримання будинку у відповідності діючого законодавства України та надати ОСОБА_1 для погодження та підпису. Вказане рішення суду набрало законної сили, але ОСББ «Укржилстрой-2008» його не виконує. Станом на теперішній час Виконавча служба м. Чорноморськ відкрила виконавче провадження №62593119.

Відсутність електричної енергії унеможливлює проживання у квартирі, що спричинило ОСОБА_1 матеріальні та моральні збитки.

Матеріальні збитки позивач розраховує наступним чином.

Оренда вказаної квартири коштує 20000 грн. З липня 2015 року квартира АДРЕСА_1 позбавлена електроенергії. Тобто станом на лютий 2021 року - 68 місяців.

68 місяців * 20000 гривень = 1360000 гривень - матеріальні збитки.

Відсутність можливості проживання у власній квартирі спричинила ОСОБА_1 моральні збитки, які оцінені в 640000 гривень.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19.02.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008» про визнання дій протиправними, стягнення коштів передано за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.04.2021 року матеріали цивільної справи № 755/3031/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008», в особі голови правління Незнакомцева О.А., управдома ОСОБА_2 , електрика Котович С.В., сантехніка ОСОБА_3 , прибиральниці ОСОБА_4 , про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди передано на розгляд до Іллічівського міського суду Одеської області.

У відзиві на позовну заяву, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008» просить відмовити у задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість. Посилається на обставини, які встановлені судовими рішеннями у справі №501/5315/15-ц, №501/529/20, №501/2539/19.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 17 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008», в особі голови правління Незнакомова О.А, управ дома ОСОБА_2 , електрика ОСОБА_11, сантехніка ОСОБА_3 , прибиральниці ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 09.12.2021 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.

При цьому посилається на те, що у рішенні судом першої інстанції зазначено інший номер справи та іншу суть справи. Справа розглядалась фактично в приміщенні офісу Чорноморського морського торгівельного порту.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12.04.2019 року у справі 501/12/19, яке набрало законної сили, ОСББ «Укржилстрой-2008» не виконує.

З липня 2015 року квартира АДРЕСА_1 позбавлена електроенергії.

Судом першої інстанції належно не мотивовано відмову у задоволенні позовних вимог. Судом не вірно застосовані норми матеріального права.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.02.2022 року провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 17 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008», в особі голови правління Незнакомова О.А, управ дома ОСОБА_2 , електрика ОСОБА_11, сантехніка ОСОБА_3 , прибиральниці ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди, було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.11.2022 року справу було призначено до розгляду.

Рішенням Вищої ради правосуддя №126/0/15-23 від 21 лютого 2023 суддю ОСОБА_7 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 16.03.2023 року на підставі пункту 3.9 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28 грудня 2018 року (із змін. та доп.) визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого - Князюка О. В., суддів: О.С. Комлевої, Т.В. Цюри.

Розпорядженням № 2384 Щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.03.2023 року у відповідності до рішення зборів суддів, згідно з пунктом 3.12 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28 грудня 2018 року (із змін. та доп.) було проведено автоматизований розподіл справи та визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого - Князюка О. В., суддів: Погорєлової С.О. та Заїкіна А.П., за таких обставин справу слід прийняти до свого провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.03.2023 року вказані справу було прийнято до провадження судді Князюка О.В.

Розгляд справи призначено на 15.06.2023 року на 10 год. 30 хв.

15.06.2023 року в судове засідання з`явилися відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, просили суд рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 17 листопада 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань не надавали.

Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вказана цивільна справа тривалий час перебуває в провадженні апеляційного суду, учасникам справи була надана можливість реалізувати свої процесуальні права з доведення своєї позиції по справі, вони реалізували свої процесуальні права ще до введення державою карантину.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, тривалий розгляд справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, а також те, що учасники справи реалізували своє процесуальне право щодо участі у судовому засіданні під час розгляду справи та висловили свою процесуальну позицію, тобто створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила справу розглянути за вищевказаною явкою сторін.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_1 на підставі договору дарування є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно акту від 20.11.2015 року ОСББ «Укржилстрой-2008» проведено відключення квартири АДРЕСА_2 від електроенергії

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12.04.2019 року у справі 501/12/19, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСББ «Укржилстрой-2008» про захист прав споживачів задоволені частково.

Зобов`язано ОСББ «Укржилстрой-2008» підготувати Типовий договір на утримання будинку у відповідності діючого законодавства України та надати ОСОБА_1 для погодження та підпису. Вказане рішення суду набрало законної сили, але ОСББ «Укржилстрой-2008» його не виконує. Станом на теперішній час Виконавча служба м. Чорноморськ відкрила виконавче провадження №62593119.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 29 серпня 2016 року у справі №501/5315/15-ц в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов ОСББ «Укржилстрой-2008» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Укржилстрой-2008» 27 536,42 грн заборгованості за надані комунальні послуги та 1 378 грн судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 06.06.2018 року залишено без задоволення касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_9 .

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22 вересня 2020 року у справі №501/529/20, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСББ «Укржилстрой-2008» про зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13.04.2021 року залишено без змін рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 вересня 2020 року

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області 05 лютого 2021 року у справі №501/2539/19 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСББ «Укржилстрой-2008» в особі голови правління Незнакомова Олександра Анатолійовича про накладення штрафу за невиконання рішення суду, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Постановою Одеського апеляційного суду від 14.07.2021 року залишено без змін рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 05 лютого 2021 року

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Доводи апелянта, про те, що ОСББ «Укржилтрой-2008» з грубим порушенням діючого законодавства України, у відсутності ліцензії, типових договорів, особистих рахунків та інших правових документів виконує функції постачальника еклектичної енергії малим приватним споживачам, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Верховного суду від 06.06.2018 року у справі №501/5315/15-ц за участю тих самих осіб, встановлено наступне:

«Електроенергія до будинку, де мешкає позивач за первісним позовом, постачається на підставі договору про постачання електричної енергії, укладеним 11 квітня 2011 року між ПАТ «Одесаобленерго`та ОСББ «Укржилстрой-2008». За умовами цього договору ПАТ «Одесаобленерго» продає ОСББ «Укржилстрой-2008» електроенергію, а останнє оплачує вартість використаної електроенергії та здійснює інші платежі.

29 квітня 2013 року між ПАТ «Одесаобленерго» та ОСББ «Укржилстрой-2008» підписано акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін.

ОСОБА_10 був власником квартири АДРЕСА_1 та сплачував комунальні послуги.

На підставі договору дарування від 20 вересня 2012 року ОСОБА_10 відчужив ОСОБА_1 вказану квартиру.

ОСОБА_10 та ОСОБА_1 не укладали з ОСББ «Укржилстрой-2008» договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та будинкової території, опалення та постачання гарячої води, проте користувалися комунальними послугами, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 27 536,42 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на травень 2016 року.

Установлено, що ОСОБА_1 не є споживачем електроенергії ПАТ «Одесаобленерго» відповідно до вимог Закону України «Про електроенергетику» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Позивачу за первісним позовом було відправлено лист (повідомлення) від 07 жовтня 2015 року, в якому повідомило про наявність боргу та застережено щодо відключення від електромережі та мережі опалення до повного погашення заборгованості.

Станом на листопад 2015 року заборгованість не сплачена, у зв`язку з чим ОСББ прийнято рішення про відключення квартири АДРЕСА_1 від мережі електроенергії, що підтверджується протоколом засідання правління ОСББ «Укржилстрой-2008» від 18 листопада 2015 року та актами від 20 листопада 2015 року, яким зафіксовано факт зняття електролічильника і передання даного лічильника на зберігання.

Актом від 10 березня 2016 року підтверджується, що ОСОБА_1 самовільно підключилася до загальної мережі електропостачання та користується ним без здійснення оплати.

Оплату наданих житлово-комунальних послуг споживачі зобов`язані вносити на рахунок ОСББ «Укржилстрой-2008».

Відповідно до листа Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії ОСББ «Укржилстрой-2008» здійснює розрахунки за спожиту мешканцями будинку на АДРЕСА_3 електричну енергію за тарифами для населення, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку, а мешканці квартир зазначеного будинку проводять розрахунки за спожиту електричну енергію з балансоутримувачем на підставі фактичних показників поквартирних електролічильників. Порядок проведення розрахунків за спожиту мешканцями квартир вказаного будинку з ОСББ «Укржилстрой-2008» за показниками поквартирних електролічильників та тарифами відповідає вимогам нормативних документів в галузі електроенергетики та є правомірним.

Доводи касаційної скарги, що представники ОСББ «Укржилстрой-2008» всупереч вимогам чинного законодавства, без попередження відключили квартиру ОСОБА_1 від постачання електричної енергії спростовуються матеріалами справи, оскільки позивачу за первісним позовом було відправлено лист (повідомлення) від 07 жовтня 2015 року, в якому вказано про наявність боргу та застереження про відключення від електромережі та мережі опалення до повної виплати заборгованості. На засіданні правління ОСББ «Укржилстрой-2008» 18 листопада 2015 року прийнято рішення відключити квартиру АДРЕСА_1 від мережі електроенергії шляхом зняття електролічильника. Актами ОСББ «Укржилстрой-2008» від 20 листопада 2015 року зафіксовано факт зняття електролічильника і передання даного лічильника на зберігання.

Доводи касаційної скарги, що внаслідок неправомірних дійь ОСББ «Укржилстрой-2008» щодо відключення квартири від електроенергії ОСОБА_1 змушена орендувати інше житло, тому їй завданої майнову та моральну шкоди, не є обґрунтованими, оскільки після зняття електролічильника ОСОБА_1 самовільно підключилася до загальної мережі електропостачання та користується електричною енергією без сплати за неї.»

Крім того, вищевказаним судовим рішенням встановлено, що Актом від 10 березня 2016 року підтверджується, що ОСОБА_1 самовільно підключилася до загальної мережі електропостачання та користується ним без здійснення оплати.

Також заслуговують на увагу факти, які були встановлені судовими рішеннями у справі №501/529/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Укржилстрой-2008» про зобов`язання вчинити певні дії.

У постанові Одеського апеляційного суду від 13.04.2021 року у справі №501/529/20, колегія суддів вважала доведеними наступні факти:

-наявності у ОСОБА_1 заборгованості перед ОСББ «Укржилстрой-2008» за комунальні послуги;

-повідомлення позивача з боку ОСББ «Укржилстрой-2008» про відключення від електромережі та мережі опалення до повного погашення заборгованості;

-прийняття рішення на засіданні правління ОСББ «Укржилстрой-2008» 18 листопада 2015 року про відключення квартири АДРЕСА_1 від мережі електроенергії шляхом зняття електролічильника;

-зняття працівниками ОСББ «Укржилстрой-2008» 20 листопада 2015 року електролічильника і передання даного лічильника на зберігання;

-самовільного підключення ОСОБА_1 її квартири до електричної енергії з встановленням замка на електричний щит та здійснення нею несанкціонованого відбору електроенергії, про що складено акт від 10.03.2016 року;

-зрізання 03.04.2018 року працівниками ОСББ «Укржилстрой-2008» замка на електричному щиті на 12 поверсі 3 секції жилого будинку та знеструмлення квартири АДРЕСА_2 , підключення якої до електричної енергії було здійснено самовільно та споживання електроенергії здійснювалося поза приладом обліку.

Колегією суддів встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12.04.2019 у цивільній справі №501/12/19 зобов`язано ОСББ «Укржилстрой-2008» підготувати типовий договір на утримання будинку у відповідності діючого законодавства України та надати його ОСОБА_1 для погодження та підпису.

Згідно копії актів від 20.11.2015 складених електриком ОСОБА_6 , сантехніком ОСОБА_8 та прибиральницею ОСОБА_4 , знято обладнання: трифазний автомат на вході і трифазний електричний лічильник №50814402 квартири АДРЕСА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, підставою звернення з цим позовом є невиконання головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008» рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12.04.2019 року у цивільній справі №501/12/19, яким суд зобов`язав ОСББ «Укржилстрой-2008» підготувати типовий договір на утримання будинку у відповідності діючого законодавства України та надати його ОСОБА_1 для погодження та підпису.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець вживає заходи, передбачені цим Законом, щодо примусового виконання рішень.

Відповідно до ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.76 цього Закону за невиконання законних вимог виконавця та порушення вимог цього Закону винні особи несуть відповідальність відповідно до закону. За наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.74 вказаного Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень наведений в розділі VII ЦПК України.

Так, відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст.453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Фактично подана ОСОБА_1 позовна заява є зверненням зі скаргою на дії боржника за невиконання судового рішення у цивільній справі.

Також варто зауважити, що у справі №501/2539/19 вже розглядалось питання щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди з ОСББ «Укржилстрой-2008» на користь ОСОБА_1 , підставною для звернення до суду остання визначила, як протиправні дії робітників ОСББ «Укржилстрой-2008» ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які зумовили відсутність можливості проживання у власній квартирі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша, друга статті 1166 ЦК України).

Однак, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

В ЦК України міститься визначення поняття збитків, яке і покладається в основу дослідження його змісту. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) .

При розгляді справ суд виходить з того, що ЦК України закріплено загальний принцип повного відшкодування збитків, що випливає з ч. 3 ст. 22, котрою визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 проведено розрахунок матеріальних збитків на підставі самостійно визначеного розміру орендної плати за квартиру, без надання відповідних доказів, які могли б підтвердити вказані обставини.

Доводи ОСОБА_1 про заподіяння їй матеріальної шкоди ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 матеріальні збитки в розмірі 1360000 грн. не доведено належним чином належними доказами.

Відповідно до ст. 23 ЦКУ особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У даному позові ОСОБА_1 стверджує, що протиправними діями робітниками ОСББ «Укржилстрой-2008» ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , через відсутність можливості проживання у власній квартирі (відсутність електроенергії), їй спричинено моральні збитки у розмірі 640000 грн.

Однак, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області 05 лютого 2021 року у справі №501/2539/19 було встановлено, що ОСОБА_1 звертаючись з позовом до суду, посилалась на протиправні дії робітників ОСББ «Укржилстрой-2008» ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які спричинили відсутність можливості проживання у власній квартирі, а тому спричинено моральні збитки в розмірі 540000 грн.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З вищенаведеного можливо дійти висновку, що спір виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У ЦПК України встановлено заборону на звернення тим самим позивачем із позовом, який вже було подано та щодо якого вже було ухвалено судове рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, а фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду з їх оцінки, без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 265 ЦПК України, у мотивувальній частині рішення зазначаються:

1) фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;

3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику;

4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду;

5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

Отже, мотивованість судового рішення є свідченням того, що:

- доводи та міркування сторін (учасників) судового процесу були належним чином оцінені та враховані або відхилені судом на підставі конкретно визначених мотивів;

- усім зібраним у справі доказам (зібраним судом або поданим учасникам справи) було надано належну правову оцінку; надано обґрунтування прийняття (врахування) та відхилення кожного доказу;

- наведені норми права, якими урегульовані спірні правовідносини, з наданням обґрунтування того, чому ті чи інші правові норми мають бути застосовані у конкретній спірній ситуації, враховуючи попередні два пункти.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Колегія суддів не погоджується із вмотивуванням рішення суду першої інстанції у зв`язку з тим, що суд першої інстанції не здійснив юридичної оцінки всіх фактичних обставин справи та доводів позивачів, обмежився лише формальними висновками про те, що права та інтереси позивача не були порушенні відповідачем, а тому слід відмовити у задоволенні позову.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню частково.

Усталеною практикою Європейського суду з прав людини визначено, що для того, щоб мати можливість звернутися за захистом до суду, особа має довести, що вона є жертвою порушення прав. Аби претендувати на статус жертви такого порушення, оспорюваний захід має безпосередньо зашкодити особі (рішення «Аксу проти Туреччини» (Aksu v.Turkey) пункт 50; «Берден» (Burden v. The United Kingdom) пункт 33; «Тенасе проти Молдови» (Trnase v. Moldova)

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Ураховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення останнім вищезазначених норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволені позовних вимог за вищевказаного обґрунтування.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 17 листопада 2021 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008», в особі голови правління Незнакомова О.А, управ дома ОСОБА_2 , електрика ОСОБА_11, сантехніка ОСОБА_3 , прибиральниці ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.06.2023 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова