Справа № 952/181/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2023 Зачепилівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Яценка Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Оданець С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зачепилівка Харківської області в порядку окремого провадження цивільну справу № 952/181/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт постійного догляду за своєю бабусею ОСОБА_2 , яка потребує постійного стороннього догляду вдома.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його бабусею по материній лінії є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заявник з семи років проживає разом з бабусею за адресою: АДРЕСА_1 . Висновком ЛКК №32 від 22.03.2023 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Зачепилівської селищної ради Харківської області встановлено, що ОСОБА_2 за станом здоров`я, не може самостійно пересуватися та самообслуговуватись, потребує соціальної послуги з догляду вдома на непрофесійній основі від фізичної особи. Він є військовозобов`язаним, знаходиться на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт просить встановити з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, його представник ОСОБА_3 направила до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, заяву підтримує та просить задовольнити.
Від ІНФОРМАЦІЯ_4 до суду надійшла заява про розгляд без участі їхнього представника та прийняття рішення по справі на розсуд суду.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
В силу ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його матір`ю є ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21.08.1976. Дошлюбним прізвищем матері заявника є « ОСОБА_5 », що вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 9 від 23.05.2018.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.01.1960 матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_2 .
Висновком ЛКК №32 від 22.03.2023 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Зачепилівської селищної ради Харківської області встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за своїм станом здоров`я не може самостійно пересуватися та самообслуговуватись, потребує соціальної послуги з догляду вдома на непрофесійній основі від фізичної особи.
Актом депутата Зачепилівської селищної ради Харківської області №7 від 27.03.2023 підтверджується, що онук ОСОБА_1 проживає зі своєю бабусею ОСОБА_2 , однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , та зайнятий постійним за нею доглядом.
Відповідно до довідки Малоорчицького старостинського округу №6 Зачепилівської селищної ради Харківської області № 162 від 06.07.2023 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно військового квитка серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, знаходиться на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Факт здійснення заявником постійного догляду має юридичне значення, оскільки є підставою виникнення прав та обов`язків у ОСОБА_1 щодо отримання соціальних пільг та виплат та виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинниками, що можуть зумовити складні життєві обставини є: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні із 24.02.2022 введено воєнний стан.
Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.
Частиною 6 ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги» передбачено, що фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.
Статтею 10 ЗУ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», громадянами похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року, на даний час в Україні для жінок це вік 60 років.
Таким чином, законодавець визначив у абз. 10 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», гарантований соціальний захист вразливих осіб похилого віку, які знаходяться у складних життєвих обставинах через вплив несприятливих чинників у вигляді похилого віку, порушення функцій організму, невиліковних хвороб, відсутності можливості самостійно пересуватися та самообслуговуватись, та необхідності постійного догляду вдома на непрофесійній основі за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки ( ч.2 ст. 3 СК України).
У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. ( ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
На підставі викладеного, встановивши обставини, на які посилається заявник, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд, дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення вимог ОСОБА_1 щодо встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявником при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп., однак відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявником судового збору, відшкодуванню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,78-80,258,259,263-265,315,319,354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, постійного догляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , за своєю бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за станом здоров`я, згідно висновку ЛКК, потребує постійного стороннього догляду вдома на непрофесійній основі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий, суддя Є.І. Яценко