Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5370/22 Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В.
Категорія 76 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/5370/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ» про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 січня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Шалоти К.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась з даним позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ №35/2 від 31.03.2022 про призупинення дії трудового договору з 01.04.2022 в частині призупинення його дії з нею, відновити його дію і зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй середню заробітну плату за період з 01.04.2022 по день фактичного допуску до роботи, як оплату за час вимушеного прогулу.

Позов мотивувала тим, що з 17.10.2016 вона перебуває в трудових відносинах з відповідачем. З відповіді на її запит дізналась, що наказом №35/2 від 31.03.2022 з посиланням на статтю 13 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" на період воєнного стану з нею призупинено дію трудового договору з 01.04.2022. Посилаючись на те, що відповідач відновив свою роботу, продовжує розвиватись, збільшувати кількість робочих місць, продовжує працювати та наймати нових співробітників, зокрема, внутрішньо переміщених осіб, а на неодноразові її звернення щодо відновлення дії договору з нею та готовість виконувати покладені на неї трудові обов`язки, відповідачем трудовий договір відновлено не було, у зв`язку із чим змушена звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 31 січня 2023 року позов задоволено частково. Відновлено дію трудового договору між ТОВ «Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ» (далі Товариство, Підприємство, Відповідач) та ОСОБА_1 з 25 травня 2022 року. Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 25 травня 2022 року по день фактичного допуску її до роботи. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ «Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити та вирішити питання розподілу судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи рішення суд не здійснив належної та всебічної оцінки наявних в матеріалах справи доказів, необґрунтовано та безпідставно вийшов за межі позовних вимог, безпідставно поновив необґрунтовано пропущені Позивачем строки для звернення до суду.

Зазначають, що позивач працює на посаді комплектувальника проводів виробничого відділу ТОВ «Кромберт енд Шуберт Україна ЖУ». Після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України та оголошення військового стану на всій території України, Підприємство тимчасово змушено було призупинити свою діяльність, відповідно до наказу №23 від 24.02.2022. Протягом березня 2022 року, Підприємство не працювало. При цьому, всім працівникам було за цей період сплачено компенсацію в розмірі мінімальної заробітної плати, відповідно до наказу №25 від 18.03.2022, у тому числі і Позивачці.Вже починаючи з 15.03.2022, Підприємство частково відновило свою роботу лише для технічного та обслуговуючого персоналу, виключно з метою організації та облаштування тимчасового укриття, відповідно до наказу №24/3 від 15.03.2022. Максимальна місткість, тимчасового укриття склала не більше ніж на 1500 осіб. Отже, постійні повітряні тривоги, відсутня достатня кількість персоналу, перебої в роботі митниці, перебої в постачанні сировини та палива, запровадження жорстких заходів пов`язаних із встановленням комендантської години - унеможливило роботу Підприємства на довоєнного рівня і до цього часу. Таким чином для нормалізації роботи Підприємство змушено було змінювати режим та графіки роботи виробництва.

15.03.2022 набув чинності Закону України Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану №2136-ІХ (далі - Закон), який в свою чергу є спеціальним, відповідно якого передбачалося можливість Підприємства призупинити дію трудового договору з працівниками.Так відповідно, до ч. 1 ст. 13 Закону, призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.У зв`язку з призупиненням дії трудового договору працівник звільняється від обов`язку виконувати роботу, визначену трудовим договором, а роботодавець звільняється від обов`язку забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи.

Оскільки, станом на 31.03.2022, в Україні тривали обставини які унеможливлювали забезпечення працівника роботою, що пов`язано із військовою агресією проти України (обмежена можливість підприємства здійснювати свою діяльність, що напряму пов`язана із військовою агресією, а саме: запровадженням комендантської години, неможливістю забезпечити безпечні умови праці при виконання робіт під час повітряних тривог, порушення логістичних ланцюгів постачальників сировини в т.ч. через дефіцит паливна, тощо), Підприємством було змушено призупинити дії трудових договорів на підприємстві в т.ч. з Позивачкою, відповідно до наказу №35/2 від 31.03.2022, на період дії воєнного стану, запровадженого на території України, або до виникнення інших обставин або підстав, за яких можливе забезпечення роботою працівників підприємства і виконання ними роботи.

Як випливає із службової записки керівника виробничого відділу та листів отриманих від державних органів. Враховуючи діючі обмеження, як наслідок запровадження військового стану. Економічно - кризову ситуацію в країні: відсутність палива, порушення логістичних ланцюгів, зменшення замовлень через відсутність сировини, форс - мажорні обставини по відношенню контрагентів до Підприємства при виконанні господарських договорів, часткова відсутність персоналу через виїзд за кордон та мобілізацію - все це і стало в сукупності підставами для тимчасового призупинення дії трудових договорів на Підприємстві.

Крім того, станом на день призупинення дії трудового договору з Позивачкою, зміна на лінії якої вона працювали до початку військової агресії не відновила свою роботу, з причин які напряму вплинули від наслідків повномасштабної війни з рф. А згодом, ця лінія була розформована у зв`язку із закриттям виробничих проектів.

Законодавством не визначено які саме фактори та їх вичерпний перелік військової агресії впливають на роботу підприємства.

Оскільки, Підприємство частково відновило свою роботу починаючи з 15.03.2022, однак масового прийому працівників про яке стверджує Позивачка не відбувалося. Тимчасово на умовах строкового трудового договору були залучені певні фахові спеціальності, які були критичним для відновлення роботи підприємства, так як велика кількість кваліфікованих фахівців з початком війни виїхала з кордон. До цієї категорії не відносилася Позивачка, бо немає відповідної освіти, спеціальності та кваліфікації. Лист, який подано Позивачкою до суду як доказ, не може бути таким, оскільки Підприємство не зверталося ні до Центру зайнятості ні до Житомирської військової адміністрації з із закликом про набір персоналу. Більш того, даний лист адресовано різним територіальним громадам на умовах інформативності та підтвердження стабільності ситуації в регіоні, та при цьому в ньому відсутнє будь-яке посилання на офіційне джерело від Підприємства.

Також, звертають увагу на те, що призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин, а Законом визначено, що відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України.

Отже, при видачі оскаржуваного наказу склалися такі обставини, коли роботодавець не має можливості надати роботу, а працівник позбавлений можливості безпечно її виконувати, а тому оскаржуваний наказ відповідає вимогам ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та об`єктивним економічним реаліям, в яких відповідач опинився в наслідок збройної російської агресії, не містить ознак дискримінації по відношенню до позивача.

Заявлена Позивачем вимога про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, є не належним способом захисту порушеного права, оскільки такий спосіб може привести до відновлення порушеного її права.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові, але аж ніяк не часткове задоволення позовних вимог, які взагалі не є такими.

Крім того, в оскаржуваному рішенні суд допустив процесуальні порушення, щодо безпідставного поновлення строку для звернення до суду.

Посилання суду, на наявність карантину як підстава для автоматичного поновлення пропущеного строку без будь-який обґрунтована неможливості вчасного зверненнядо суду, є таким що не відповідає принципам змагальності судового процесу, при цьому Позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що перешкоджало їй вчасно звернутися до суду.

У поданому відзиві ОСОБА_1 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, а оскаржуване рішення, як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права залишити без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила щодо задоволення апеляційної скарги та дала пояснення які відповідають змісту відзиву.

Представник відповідача - адвокат Пилипенко О.С. підтримав апеляційну скаргу та дав пояснення які відповідають її доводам.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено абсолютної неможливість надання ОСОБА_1 роботи за трудовим договором з 25.05.2022, у зв`язку з чим підстави для призупинення дії трудового договору з позивачем станом на дату її звернення із заявою про поновлення у відповідача були відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких мотивів.

Судом установлено, що ОСОБА_1 з 17.10.2016 працює в ТОВ «Кромберг енд шуберт Україна ЖУ» на посаді комплектувальника проводів виробничого відділу, на повній ставці на підставі наказу №2505/К від 13.10.2016 (а.с.24).

31.03.2022 наказом ТОВ «Кромберг енд шуберт Україна ЖУ» №35/2 призупинено дію трудових договорів із працівниками підприємства згідно Додатку №1 з 01.04.2022 на період дії воєнного стану, запровадженого на території України або до виникнення інших обставин або підстав, за яких можливе забезпечення роботою працівників підприємства і виконання роботи працівниками, що стверджується копією витягу з наказу №35/2 від 31.03.2022 (а.с.13).

Листом Підприємства від 01.04.2022 позивача повідомлено, про те, що на період воєнного стану з нею призупинено дію трудового договору. Вказано, що вона залишається працівником компанії, однак їй не буде нараховуватися заробітна плата, допомога з тимчасової непрацездатності, а також надання відпусток не є можливим (а.с.9).

На звернення ОСОБА_1 ТОВ «Кромберг енд шуберт Україна ЖУ» у відповіді від 03.05.2022 повідомило, що наказом №35/2 від 31.03.2022 з нею відбулося призупинення дії трудового договору на період дії воєнного стану, або до виникнення інших обставин або підстав, за яких можливе забезпечення роботою працівників підприємства і виконання ними роботи (а.с.17).

05.05.2022 позивач звернулась до дирекції відповідача із заявою, в якій просила негайно надати на ознайомлення документ про тимчасове призупинення дії трудового договору з нею під час воєнного стану (а.с.25).

Листом ТОВ «Кромберг енд шуберт Україна ЖУ» від 19.05.2022 на запит позивача від 06.05.2022 повідомлено про надіслання витягу з наказу разом з додатками (а.с. 10).

25.05.2022 позивач звернулась до директора Товариства із заявою, в якій просила відновити з нею трудовий договір, який було тимчасово призупинено під час дії воєнного стану, що стверджується копією листа з відміткою про його реєстрацію (а.с. 23).

Листами ТОВ «Кромберг енд шуберт Україна ЖУ» від 10.06.2022, від 13.07.2022 на звернення позивача від 04.07.2022, від 25.05.2022 повідомлено, що станом на день надання відповіді, зміна на лінії якої працювала позивач до початку військової агресії не відновила свою роботу, з причин, які вплинули від наслідків повномасштабної війни з рф. Вказано про поновлення дії трудового договору у разі можливості повноцінно відновити роботу лінії та про вжиття підприємством заходів щодо можливості (переведення) забезпечення позивача роботою (а.с.15,18).

Згідно листа Управління держпраці у Житомирській області від 09.06.2022 на звернення позивача надано пояснення, що проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, припинено (а.с.26, 27).

04.07.2022 позивач знову звернулась до відповідача із листом, в якому просила відновити дію трудового договору з нею або оголосити простій на період дії воєнного стану, скасувати наказ № 35/2 від 31.03.2022 в частині призупинення дії трудового договору з нею (а.с.28, 29).

Листом Мінекономіки від 12.07.2022 на звернення позивача від 25.06.2022, 30.06.2022 та 06.07.2022 надано роз`яснення, що застосування норм законодавства про працю, зокрема, статті 13 Закону України від 15.03.2022 № 2136-IX "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", якою введено механізм призупинення дії трудового договору (а.с.19-22).

Відповідно до листа Житомирської обласної військової адміністрації №3373/2-22/41 від 13.06.2022 адресованого міським, селищним, сільським радам (за списком) повідомляється про відновлення роботу підприємства ТОВ «Кромберг енд шуберт Україна ЖУ», яке попри військовий стан в країні продовжує розвиватись та збільшувати кількість робочих місць, підприємство готове сприяти у працевлаштуванні внутрішньо переміщених осіб з метою їх зайнятості, забезпечення соціально-економічних та правових умов і гарантій для реалізації права на працю (а.с.11-12).

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені статтями 43-46 Конституції України.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Разом з тим відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції.

Указом Президента України від 24.04.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено на даний час.

Згідно з пунктом 3 вказаного Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Статтею 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 № 2136-IX передбачено, що цей Закон визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Відповідно до підпункту 5 пункту 1 статті 6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» в указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно із пунктом 2 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» главу XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту: «Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

З огляду на вищевикладене положення Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж Кодекс законів про працю - мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану. Водночас, інші норми законодавства про працю, які не суперечать положенням Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» також можуть або повинні застосовуватися у відносинах між працівником та роботодавцем.

Статтею 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначено, що призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.

Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору оформлюється наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому, зокрема, зазначається інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки та спосіб обміну інформацією, строк призупинення дії трудового договору, кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) відповідних працівників, умови відновлення дії трудового договору.

Таким чином, Закон України від 15.03.2022 № 2136-IX надає роботодавцю право призупинити дію трудового договору з працівником під час дії воєнного стану та не сплачувати заробітну плату, гарантійні та компенсаційні виплати працівникам за час призупинення дії трудового договору, відшкодування яких у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України.

Разом з тим, виходячи з аналізу положень частини першої статті 13 вказаного Закону, для призупинення дії трудового договору необхідна наявність виключних обставин, що унеможливлюють забезпечення роботодавцем конкретного працівника роботою через збройну агресію проти України, та неможливість виконання роботи цим працівником.

Відсутність хоча б однієї із зазначених умов не дає підстав для припинення дії трудового договору.

Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції вірно встановлено та доводами апеляційної скарги не спростовано, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що виключають можливість виконання обов`язків обома сторонами трудового договору.

Посилання відповідача на зменшення обсягу виробництва через порушення логістичних ланцюгів постання сировини, необхідної для виготовлення продукції Товариства, не дає підстави для висновку про неможливість забезпечення роботою саме позивача, а також неможливість виконання нею роботи, обумовленої трудовим договором, а тому не має встановлених Законом підстав для призупинення трудового договору з позивачем.

Крім того, у відповіді Житомирського міського центру зайнятості зазначено, що у період з квітня 2022 року по серпень 2022 року надходили звіти, на підставі яких були внесені вакансії на посади комплектувальників проводів та завантажувачів-вивантажувачів у ТОВ «Кромберг енд шуберт Україна ЖУ» (а.с.108).

Частиною першою статті 233 КЗпП України передбачено право працівника звернутися безпосередньо до суду із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня. Коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Суд першої інстанції вірно зазначив у своєму рішенні про те, що призупинення дії трудового договору є триваючим обмеженням трудових прав позивача, що продовжується. Тому строк звернення до суду, передбачений Законом не може поширюватися на вимоги працівника про захист його трудових прав шляхом відновлення дії трудового договору.

Колегія суддів не вважає також помилковим застосування судом першої інстанції аналогії закону до вимог про виплату позивачеві середнього заробітку за час вимушеного прогулу за правилами, встановленими частиною другою статті 235 КЗпП України, що відповідає завданням цивільного судочинства вжити заходів ефективного захисту порушених прав позивача (статті 2, 5 ЦПК), та не суперечить нормам статті 10 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відтак, у відповідності до положень статті 375 ЦПК України апеляційний суд визнає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування та ухвалення нового рішення не вбачається, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ» залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 січня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 28 червня 2023 року.