Справа № 216/2366/17
провадження 2/216/261/23
РІШЕННЯ

іменем України

22 березня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Гулковського О.С.,

представника позивача адвоката Щербачова А.П.,

представника відповідача

ОСОБА_1 , адвоката Копійко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків,

встановив:

У травні 2017 року публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз», правонаступником якого є акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 , про стягнення матеріальних збитків. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . 06.06.2013 між ПАТ «Криворіжгаз» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання послуг з газопостачання №1036254, згідно п.п. 10 п. 28 якого споживач зобов`язаний не підключати нові (додаткові) газові прилади і пристрої, не змінювати місце їх розташування та не втручатися в роботу внутрішньо будинкових систем газопостачання без узгодження з виконавцем. 14.05.2015 за адресою відповідача, було виявлено порушення п. 34 Правил надання населенню послуг з газопостачання, а саме: "на вводі нище рівня землі, приблизно 40 см, виявлена врізка труби в основний газопровід. Іде під землею в напрямку будинку. Газове обладнання в будинку - плита газова. В помешкання, де знаходиться опалювальний прилад не потрапили, оскільки не було ключів, про що, у присутності ОСОБА_1 , було складено акт-претензію. 21.05.2015, за адресою відповідача було складено акт огляду та було встановлено: «в центральний газопровід до газового лічильника існує підземна врізка за територією будинку, яка від`єднана 14.05.2015. 22.05.2015, з приводу виявленого порушення Відповідачу було направлено копію акту-претензії від 14.05.2015 та супровідний лист до нього. 25.03.2015, за адресою відповідача було здійснено контрольне зняття показників лічильника газу та 27.08.2015 на підставі акту-претензії було складено акт-розрахунок збитків по АДРЕСА_1 , у розмірі 33 586,27 грн, за період з 26.03.2015 по 14.05.2015, який було направлено відповідачу. Крім зазначеного, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, а саме: 7 288,13 грн - втрати від інфляції та 1 595,33 грн - 3% річних (розрахунок додається). На момент подачі позовної заяви боржником оплату боргу не здійснено. Просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

На підставі ухвали суду від 12.04.2019 провадження у справі зупинене до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою чуду від 13.05.2019 поновлено провадження у справі та залучено до участі у справі правонаступників відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

24 червня 2020 року, на підставі ухвали суду провадження у справі зупинено, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №216/7516/19 (провадження № 2/216/1755/20) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

30 серпня 2022 року, ухвалою суду поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 15 вересня 2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Під час розгляду справи представник позивача, адвокат Щербачов А.П., позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Копійко А.А., проти позову заперечував, надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що акт-претензія, який було складено 14.05.2015 представниками позивача без споживача та/або представника житлово-експлуатаційної організації є недійсним, тому і всі нарахування за ним також є безпідставними. Крім цього, згідно з актом-претензією та договором споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 є саме ОСОБА_3 , а не відповідач ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_4 належним чином повідомлена про час там місце розгляду справи до суду не з`явилась, причини неявки не повідомила.

Суд, вислухавши доводи та аргументи учасників справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому, згідно з роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання форми правочину, істотних умов договору та виконання зобов`язань за договором про надання послуг.

Судом встановлено, що 06.06.2013 між ПАТ «Криворіжгаз» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання послуг з газопостачання №1036254, що підтверджується копією договору (а.с. 6-13).

Згідно п.п. 10 п. 28, п. 33 вказаного Договору, споживач зобов`язаний не підключати нові (додаткові) газові прилади і пристрої, не змінювати місце їх розташування та не втручатися в роботу внутрішньо будинкових систем газопостачання без узгодження з виконавцем. Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за самовільне підключення до системи газопостачання. 14.05.2015 за адресою відповідача, було виявлено порушення п. 34 Правил надання населенню послуг з газопостачання, а саме: «на вводі, нижче рівня землі, приблизно 40 см, виявлена врізка труби в основний газопровід. Іде під землею в напрямку будинку. Газове обладнання в будинку - плита газова. В помешкання, де знаходиться опалювальний прилад не потрапили, оскільки не було ключів».

За вказаним фактом 14.05.2015 у присутності відповідача ОСОБА_1 та голови квартального комітету ОСОБА_5 , представника ПАТ «Криворіжгаз» було складено акт-претензію №562, що підтверджується копією акту (а.с. 19) та спростовує доводи представника відповідача про недійсність даного акта-претензії у зв`язку з відсутністю споживача під час його складання.

21.05.2015 за адресою мешкання відповідачів було складено акт огляду №583 та було встановлено: «в центральний газопровід до газового лічильника існує підземна врізка за територією будинку, яка від`єднана 14.05.2015 (а.с. 22).

Листом від 22.06.2015 ОСОБА_3 повідомлено, що 25.06.2015 відбудеться засідання комісії, щодо розрахунку завданого збитку газопостачальному підприємству.

25.03.2015 за адресою мешкання відповідачів було здійснено контрольне зняття показників лічильника газу та 27.08.2015 на підставі акта-претензії було складено акт-розрахунок збитків по АДРЕСА_1 за період з 26.03.2015 (день останнього зняття показників лічильника) по 14.05.2015 (день виявлення порушення), з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, та 3% річних від простроченої суми (а.с. 26-27), на загальну суму 42 469,31 грн., з яких:

- 33 586,27 грн. - заборгованість за спожитий газ(збитки);

- 7 288,13 грн - втрати від інфляції;

- 1 595,33 грн - 3% річних.

24.03.2016 на адресу відповідачів було направлено лист, в якому зазначено, що станом на 01.03.2016 загальна заборгованість за спожитий газ становить 33586,27 грн та рахунок на оплату.

До теперішнього часу борг відповідачами в добровільному порядку не сплачено.

Як убачається зі свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 63). Так, із оглянутої спадкової справи заведеної Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та мати ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення суду від 21.07.2020 за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за законом майно, яке належало за життя ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, опис об`єкта: житловий будинок «А-2» загальною площею 300,5 кв.м., житловою площею 193,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: гараж «Л», сарай «М», підвал «В», відкрита тераса «Н», вбиральня-душ «О», замощення «ІІ», огорожі №№1-3, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 319 і ст. 322 ЦК України, власність зобов`язує і власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з постановою НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 АТ «Криворіжгаз» наділене правом провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг та Криворізького району Дніпропетровської області (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в м. Кривий Ріг) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні підприємства.

В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015, зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Отже позивач є газорозподільним підприємством оператором газорозподільної системи в розумінні п.п. 3 п.1 Розділу І Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з п. 4 гл. 3 Розділу VI Кодексу, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. В п. 7 гл. 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу.

З урахуванням наведеного відповідач ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 є споживачем природного газу, що спростовує твердження представника відповідача про протилежене.

Крім цього, з наведених вище підстав суд приходить до висновку про стягнення завданих позивачеві збитків саме з відповідача ОСОБА_1 , як власника майна.

Враховуючи, що фактично отримані та використані споживачем послуги з використання природного газу в добровільному порядку позивачу, не сплачені, що свідчить про порушення прав позивача, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з оплати фактично отриманих послуг.

Крім цього, позивач, пред`являючи вимоги про відшкодування заборгованості за спожитий газ, просив, у тому числі, стягнути інфляційні втрати та 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України.

Так, за визначенням, наданим у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України.

Крім того, застосування положень частини другої статті 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в пункті 3 частини першої статті 161 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

До позову позивачем надано розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, згідно з яким інфляційні втрати та 3% річних склали 7 288,13 грн та 1 595,33 грн відповідно. Вказаний розрахунок не спростований відповідачами та іншого розрахунку матеріали справи не містять, а тому суд вважає прийняти до уваги розрахунок інфляційних збитків та 3% річних саме у такому розмірі та за вказаний період.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що мало місце порушення умов договору з надання послуг з боку відповідача ОСОБА_1 , а тому обставини порушення оплати за спожитий природний газ є доведеними у повному обсязі, внаслідок чого позивач отримав право на відшкодування завданих йому збитків в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, з урахуванням наведеного з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 319, 322, 525-526, 626, 628 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141, 264-265 ЦПК України суд -

ухвалив:

Позовну заяву акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 33586,27 грн (тридцять три тисячі п`ятсот вісімдесят шість гривень 27 копійок); інфляційні втрати, у розмірі 7288,13 грн (сім тисяч двісті вісімдесят вісім гривень 13 копійок); 3% річних, у розмірі 1595,33 грн (одна тисяча п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 33 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1600,00 грн (одна тисяча шістсот гривень).

У задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальних збитків з ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», код ЄРДПОУ:03341397, місце знаходження: 50051, м. Кривий Ріг, пр. Металургів, буд. 1;

- відповідачі: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ