06.04.2023 Справа № 940/905/22
Провадження по справі № 2-др/940/4/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Студінської Д.В.

заявника адвоката Коломійця М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в м. Тетієві заяву представника Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд адвоката Коломійця Максима Олександровича про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи № 940/905/22,

встановив:

У провадженні Тетіївського районного суду Київської області перебувала цивільна права № 940/905/22 за позовом ОСОБА_1 до Тетіївського районного підприємства по будівництву «Райагробуд», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 21 березня 2023 року закрито провадження у справі № 940/905/22 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

23 березня 2023 року представник відповідача Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд адвокат Коломієць М.О. надіслав до суду заяву, в якій просить компенсувати Тетіївському районному підприємству по будівництву Райагробуд понесені судові витрати та стягнути з ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 9575 грн., з яких 8900 грн. витрати пов`язані із наданням правової допомоги та 678 грн. 50 коп. поштові витрати.

У судовому засіданні представник заявника (відповідача) Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд адвокат Коломієць М.О. заяву про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, підтримав та просив її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлена належним чином.

Заслухавши доводи представника заявника (відповідача)Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд адвоката Коломієць М.О., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду врегульовано статтею 142 ЦПК України.

Так, відповідно до частин 5, 6 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

За змістом ч. 9 статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник унаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, аналіз положень статті 142 ЦПК України дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі необхідною умовою для компенсації особі (одній стороні) здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, є необґрунтовані дії іншої сторони, що і зумовили відповідні витрати під час розгляду справи та пов`язані з цим розглядом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана); подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин; заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому, стороні/особі, що заявляє про компенсацію здійснених нею витрат, внаслідок необґрунтованих дій іншої сторони необхідно довести, які саме необґрунтовані дії іншої сторони були ним вчинені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяла ця сторона недобросовісно; чи недобросовісна сторона мала на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів іншої сторони; чи були дії недобросовісної сторони умисні та який ступінь її вини й чим це підтверджується тощо.

Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 148/312/16-ц, від 14.01.2021 у справі № 521/3011/18, від 20.07.2022 року у справі № 308/9100/19, які, згідно з приписами вимог ч. 4 статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норм права до даних спірних правовідносин.

Отже, системне тлумачення наведених вище положень закону дають підстави вважати, що необґрунтовані дії, у конкретному випадку позивачки ОСОБА_1 , як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до ч. 5 статті 142 ЦПК України повинні передбачати наявність свідомих недобросовісних дій ОСОБА_1 , які б давали змогу стверджувати про зловживання нею своїми процесуальними правами.

Втім, представник заявника (відповідача) Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд адвокат Коломієць М.О. у заяві про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, не зазначив та у ході розгляду заяви не довів належними, допустимими та достатніми доказами, які саме необґрунтовані дії позивачки ОСОБА_1 були нею вчинені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема: чи діяла вона недобросовісно, чи мала на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів іншої сторони, чи були ці дії умисні та який ступінь її вини.

При цьому, суд зазначає, що саме по собі пред`явлення позивачкою ОСОБА_1 позову до суду в порядку цивільного судочинства, а не господарського, не може свідчити про необґрунтовані (неправильні, недобросовісні) її дії, які б були підставою для компенсації судових витрат, оскільки звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивачки, доступ до якого їй є гарантованим, зокрема, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 55 Конституції України, ч. 1 статті 16 ЦК України, ч. 1 статті 4 ЦПК України.

Більш того, закриття провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, саме по собі не підтверджує понесення відповідачем судових витрат внаслідок необґрунтованих дій позивачки, оскільки перевірка правильності звернення до суду із відповідною заявою або скаргою, відкриття провадження або відмова у відкритті провадження в зв`язку із належністю справи до іншого судочинства належить до компетенції суду і відповідальність за правильність таких процесуальних дій і їх наслідки не може покладатися на сторін у справі.

З огляду на вищезазначене, враховуючи, що представником Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд не доведено, а судом не встановлено наявність свідомих необґрунтованих дій позивачки ОСОБА_1 у ході розгляду справи, які б давали змогу стверджувати про зловживання нею своїми процесуальними правами, відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд адвоката Коломійця М.О. про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи № 940/905/22.

Разом з тим, суд зазначає, що надання оцінки доказам, наданих на підтвердження понесених судових витрат, та відповідно і розподіл судових витрат, здійснюється лише у разі встановлення наявності свідомих недобросовісних дій позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 4, 12, 16, 44, 81, 141, 142, 270, 353 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви представника Тетіївського районного підприємства по будівництву Райагробуд адвоката Коломійця Максима Олександровича про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи № 940/905/22 за позовом ОСОБА_1 до Тетіївського районного підприємства по будівництву «Райагробуд», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали: 10 квітня 2023 року.

Суддя С.В.Мандзюк