Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/803/23

27 червня 2023 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Куценка О. О., з участю секретаря судового засідання Двібородчин І. В., розглянувши у підготовчому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

31 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті матері ОСОБА_2 , він є спадкоємцем за законом. У встановлений строк він не звернувся із заявою про прийняття спадщини, оскільки з часу смерті матері проживає у її будинку, здійснює догляд за будинком, тому добросовісно вважав, що прийняв спадщину. Крім того, позивач вказує, що строк для прийняття спадщини ним був пропущений у зв`язку з наявністю заповіту складеного на користь його брата ОСОБА_3 . Однак, останній вказав, що наміру приймати спадщину немає, так як постійно живе за кордоном і повертатися в Україну немає. Оскільки шестимісячний строк прийняття спадщини після смерті мами минув 04 травня 2020 року, то відповідно на пропуск строку подання заяви про прийняття спадщини також вплинули урядові заходи, які були вжиті через загрозу епідемії коронавірусної інфекції в Україні та для недопущення поширення COVID-19. Коли виникла необхідність оформити належним чином спадщину, змушений був звернутися до нотаріальної контори із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу від 09 травня 2023 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку і пропуском строку передбаченого ст. 1270 ЦК України. Вважає причину пропуску строку поважною, тому просить його поновити.

Позивач у підготовче засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у підготовче засідання не з`явився, у поданій заяві вимоги позову визнав, просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд приймає до уваги ті обставини, що представник відповідача позовні вимоги визнає, інші спадкоємці за даними Спадкового реєстру із заявами про прийняття спадщини не зверталися, що свідчить, що права, свободи та інтереси інших осіб не будуть порушені. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Так, згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1, 3 ст. 1272 ЦК України, передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" N 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Горохолина Богородчанського району Івано-Франківської області померла ОСОБА_2 (а.с.4).

Із дослідженої судом, світлокопії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 (а.с.10), встановлено, що позивач є сином ОСОБА_2 і відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом.

З довідки Горохолинського старостинського округу №1 Богородчанської селищної ради №76/11-01-36 від 08 травня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_4 1936 року народження, проживала у будинку АДРЕСА_1 . На день її смерті за цією адресою разом з нею зареєстрованих осіб не було. Заповіт від імені померлої ОСОБА_4 посвідчувався в Горохолинській сільській раді 11 січня 2013 року за реєстрованим №2. Заповіт не змінювався і не скасовувався (а.с.9).

Згідно копії заповіту від 11 січня 2013 року, посвідченого секретарем Горохолинської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, зареєстрованого у реєстрі за №2, ОСОБА_2 заповідала все належне їй майно ОСОБА_3 (а.с.12).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкові справи не заводились та відповідно свідоцтва про право на спадщину жодній особі не видавалось, тобто відсутні спадкоємці, які прийняли спадщину у встановлено законом порядку (а.с.6).

Таким чином встановлено, що спадкоємець ОСОБА_3 своїм правом на отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 відповідно до заповіту від 11 січня 2013 року не скористався та у встановлені законом строки спадщину не прийняв.

Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до доводів, позивача у встановлений строк він не звернувся із заявою про прийняття спадщини, оскільки не була обізнаний з порядком прийняття спадщини, вчасно не звернувся з відповідною заявою у нотаріальні органи, так як йому було відомо про наявність заповіту складеного матір`ю на користь його брата ОСОБА_3 . Однак брат не вчинив будь-яких дій на прийняття спадщини і повідомив його, що не бажає приймати спадщину після смерті матері. Також зазначає, що фактично останні роки та по день смерті матері, проживав разом із нею за одною адресою, оскільки вона потребувала сторонньої допомоги, що відповідає положенням ч.1,3 ст. 1268 ЦК України.

Суд визнає обґрунтованість вказаних пояснень позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженими по справі доказами.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, слід враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип "пропорційності" тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені, пояснення позивача щодо пропуску ним строку для прийняття спадщини, які підтверджуються матеріалами справи, суд вважає, що вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог і визначення позивачу додаткового строку у два місяці, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим суд враховує, думку позивача, який не заявляв вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, що відповідач Богородчанська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, не вчиняв жодних дій, які б призвели до порушення прав позивача і які, як наслідок, призвели до звернення останнього до суду з позовом. Відтак, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 12, 141, 200, 206, 258, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Горохолина Богородчанського району Івано-Франківської області, тривалістю два місяці з дати набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 27 червня 2023 року.

Суддя: