Постанова

Іменем України

11 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 404/5396/20

провадження № 61-1342св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Кропивницький місцевий центр з надання безоплатної вторинної допомоги,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 26 квітня 2021 рокув складі судді Шевченко І. М. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 08 грудня 2021 року в складі колегії суддів: Мурашка С. І., Дьомич Л. М., Письменного О. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Кропивницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та просив:

визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, порушує права та свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію інформацію, викладену в письмових поясненнях адвоката ОСОБА_2 на адресу Кропивницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги № 222 від 05 липня 2020 року та поширену Кропивницьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової на адресу Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській області та Кіровоградської обласної державної адміністрації, а саме інформацію наступного змісту: «Письмово і особисто ОСОБА_1 до мене не звертався, особисто під час карантину мені неодноразово телефонував, виражаючись при цьому зверхньо, неетично і з використанням ненормативної лексики»;

зобов`язати відповідачів не пізніше 10 днів після набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену недостовірну інформацію наведеного змісту та направити на адреси Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській області та Кіровоградської обласної державної адміністрації;

стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 10 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивував тим, що в травні 2019 року він звернувся до Кропивницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо складення процесуальних документів та представництва його інтересів в суді.

За результатами розгляду його заяви видано доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 340 від 31 травня 2019 року, яким для складення процесуальних документів та представництва його інтересів у судах призначено адвоката ОСОБА_2

Починаючи з дня видачі доручення та до початку червня 2020 року адвокатом ОСОБА_2 не вчинялось жодних дій, спрямованих на його виконання, що стало причиною його звернення з вимогою про повернення наданих йому документів, але така була залишена без задоволення.

Після чого він звернувся до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській області, за вимогою якого Кропивницьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги проведено службове розслідування, у ході якого відібрано у адвоката ОСОБА_2 письмові пояснення.

У своїх поясненнях адвокат, зокрема, повідомив таке: «Письмово і особисто ОСОБА_1 до мене не звертався, особисто під час карантину мені неодноразово телефонував, виражаючись при цьому зверхньо, неетично і з використанням ненормативної лексики».

Письмові пояснення адвоката були поширені Кропивницьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги на адресу Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській області та Кіровоградської обласної державної адміністрації.

Поширена інформація є недостовірною, негативною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, адже в такій повідомляється про вчинення ним дій, що виставляють його з негативної сторони, створюють враження у суспільства про нього, як про невиховану, непорядну та некультурну людину. Така інформація не відповідає дійсності, оскільки зверхньо по відношенню до адвоката він не ставився, ненормативну лексику не використовував.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 26 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 08 грудня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що викладені відповідачем висловлювання містять оціночні судження, які не підлягають спростуванню.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У січні 2022 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду й ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Підставами касаційного оскарження зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права необхідність відступлення від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року в справі № 607/4318/16-ц, від 22 травня 2019 року в справі № 757/22307/17-ц, від 17 січня 2020 року в справі № 343/1867/17, від 04 листопада 2020 року в справі № 757/30984/18-ц, від 08 квітня 2021 року в справі № 551/881/16-ц, які застосовано судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права в подібних правовідносинах.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини, які мають значення для вирішення справи, не врахували, що поширена відповідачами інформація є фактичним та категоричним твердженням, інформує суспільство про його неетичну поведінку, що не відповідає дійсності, тому має бути спростована у спосіб, у який її було поширено.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2022 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

11 жовтня 2022 року справа № 404/5396/20 надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

Суди встановили, що 27 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Кропивницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з метою отримання безоплатної вторинної правової допомоги.

Наказом Кропивницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 27 травня 2019 року № 520 нд позивачу призначено адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги.

На підставі цього наказу 31 травня 2019 року видано доручення № 340 адвокату ОСОБА_2

23 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській області з заявою, у якій просив притягнути до відповідальності адвоката ОСОБА_2, яка була направлена за належністю для розгляду та вирішення по суті до Кропивницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Адвокатом ОСОБА_2 у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 23 червня 2020 року надано пояснення, у яких він зазначив, що в нього на виконанні перебувало доручення № 340, датоване 2019 роком, по наданню правової та правничої допомоги ОСОБА_1 ОСОБА_2 зазначив, що письмово і особисто ОСОБА_1 до нього не звертався, особисто під час карантину йому неодноразово телефонував, виражаючись при цьому зверхньо, неетично і з використанням ненормативної лексики, що підтверджується листом № 222 від 05 липня 2020 року.

10 липня 2020 року Кропивницький місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги надіслав лист ОСОБА_1 та копію листа Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській області, яким повідомив позивача про припинення дії доручення № 339 від 31 травня 2019 року й видачу наказу № 151/ПД від 10 червня 2020 року про припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги; про отримання заяви від адвоката ОСОБА_2 про заміну адвоката за дорученням № 340 від 31 травня 2019 року; про неможливість притягнення адвоката до відповідальності місцевим центром у зв`язку з відсутністю повноважень; та про передачу копій документів від адвоката ОСОБА_2, наданих ОСОБА_1 для виконання доручення адвокатом.

02 липня 2020 року ОСОБА_1 проведено заміну адвоката ОСОБА_2 на адвоката Іващенка І. Ю., якого 20 липня 2020 року замінено на адвоката Коробєйнікова А. В.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Кожен має право на свободу вираження поглядів у розумінні статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

За змістом частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді (стаття 1 Закону України «Про інформацію»).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, чи критикою та чи є вона такою, що виходить за межі допустимої критики за встановлених судами фактичних обставин справи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважатиінформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співвжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна.

Частиною першою статті 30 Закону України «Про інформацію» передбачено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів).

За своїм характером судження має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої ним думки, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів.

Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.

Установивши, що оспорювані висловлювання не містять конкретних фактичних даних, за своїм змістом є оціночними судженнями відповідача ОСОБА_1 , вираженням його суб`єктивної думки щодо обставин виконання доручення по наданню правничої допомоги позивачу, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позову, оскільки такі висловлювання не можуть бути предметом судового захисту.

Висновки судів не суперечать висновкам, викладеним Верховним Судом у наведених у касаційній скарзі постановах.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до незгоди заявника з висновками судів та стосуються переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 26 квітня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 08 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко