Справа № 932/4922/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз про визнання актів та дій протиправними та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська з позовом, пред`явленим до АТ Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз, в якому просить:

- визнати дії відповідача щодо непроведення періодичних повірок, демонтажу лічильника, проведення експертизи та відключення газопостачання в будинку АДРЕСА_1 , складання супровідних цим подіям актів, висновків, інших документів незаконними, протиправними, недійсними, або такими, що не підлягають виконанню, не містять належним чином оформлених об`єктивних вимог, даних, фактів, оскільки вони суперечать положенням Кодексу газорозподільних систем, Конституції України та іншим актам законодавства України та складені з порушенням цих норм, зокрема: Акт про порушення від 10 травня 2022 №DZ002282, Акт експертизи побутового лічильника газу від 12 травня 2022 року №64, Рахунок на оплату необлікованого об`єму природного газу;

- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що дії відповідача є неправомірними, в тому числі і відключення газопостачання до її будинку, експертизу лічильника проведено у складі неуповноважених осіб, акт про порушення, акт експертизи та рахунок на оплату необлікованого обєму природного газу підписані не споживачем або її представником. Разом з цим зазначає, що відповідачем не доведено факту втручання позивачем в конструкцію лічильника газу, а такою не встановлено, що механічні пошкодження гвинтів кріплення відлікового механізму, невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування були утворені в результаті неправомірних дій позивача, щоб встановлювало чи або хоча б вказувало на наявність вини саме позивача в цьому, як і не встановлено викривлення даних обліку природного газу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 серпня 2022 року справу передано для розгляду судді Кудрявцевій Т.О., яка своєю ухвалою від 30 серпня 2022 рок залишила позов без руху та після усунення недоліків позивачем 28 вересня 2022 року ухвалою від 10 жовтня 2022 року відкрила спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи без виникнення процесуальних ускладнень та витребування додаткових доказів у справі.

У січні 2023 року, з попередньо поданим клопотання про продовження строку подання відзиву на позов від 13 грудня 2022 року, відповідач АТ Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз, скориставшись правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначив про відповідність нормам, визначеним Кодексом ГРМ, дій відповідача при виявленні порушень, складанні відповідних документів, які фіксують такі дії відповідача, та проведенні експертизи лічильника, що було демонтовано у домоволодінні позивача, що стало правомірним наслідком, передбаченим тим же Законом, щодо донарахування суми збитків у розмірі 106 519,20 грн., які належить сплатити позивачеві, зокрема зазначаючи, що відключення домоволодіння позивача від газопостачання не відбувалось та такі твердження позивача є безпідставними, що також підтверджується актом, складеним 10 травня 2022 року. Разом з цим, відповідач зазначив, що позивачем не доведено належними і допустимим доказами завдання з боку відповідача їй моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях та погіршенні стану здоров`я внаслідок існування негативних подій з боку відповідача щодо неї, що стало наслідком її звернення до лікаря зі встановленням діагнозу та призначено лікування, оскільки стенокардія та гіпертонія є наслідком вікового стану людини та не пов`язані безпосередньо із душевними стражданнями, про які зазначає позивач. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, з`ясувавши позиції сторін у справі, викладені у їх письмових процесуальних заявах, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із відмовою у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступних обставин.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що 10 травня 2022 року АТ Дніпрогаз в порядку надання послуг з розділу природного газу споживачу у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , що з 05 червня 2018 року належить позивачеві на праві власності, отриманого в порядку спадкування та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, було здійснено контрольний огляд комерційного вузла обліку газу на базі лічильника типу Візар G4, заводський номер 0174580, за наслідками огляду якого встановлено порушення Розділу ХІ Глави 2 п.1 п.п.3 Кодексу ГРМ несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема, лічильника газу), оскільки пломба лічильного механізму не відповідає заводу-виробнику, про що складено акт про порушення № DZ002282, в якому також зазначено про запрошення позивача для проведення експертизи цього лічильника та надання можливості бути присутньою під час проведення такої експертизи, який підписаний позивачем ОСОБА_1 із зазначенням її номеру мобільного телефону.

Того ж дня, в домоволодінні позивача лічильник типу Візар G4, заводський номер 0174580, демонтовано та встановлено інший лічильник типу Самгаз G4 21, заводський номер 7155364, з обмінного фонду відповідача, що зафіксовано в Акті про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, який також підписала ОСОБА_1 .

Актом №64 експертизи побутового лічильника газу від 12 травня 2022 року, складеного у складі комісії, зокрема, і з представником ДП Дніпростандартметрологія, встановлено порушення цілісності заводської пломби та повірочного тавра лічильника Візар G4, заводський номер 0174580, у вигляді відбитків аверсу та реверсу на свинцовій пломбі, що не відповідають заводу-виробнику, що є наслідком несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу та призвело до недостовірних показів. Також лічильник Візар G4, заводський номер 0174580, визнано не придатним до подальшої експлуатації, так як зовнішній вигляд не відповідає вимогам експлуатаційної документації.

Суд, при вирішенні спору по суті, повинен з`ясувати як характер спірних правовідносин, так і застосувати норми матеріального права, якими ці спірні правовідносини регулюються. Так, судом, з вищзенаведених обставин, враховуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , з якими вона звернулась до суду, встановлено, що позивач заперечує проти розрахунку збитків, які нараховані відповідачем внаслідок виявлення порушень користування приладом обліку природного газу, а також вважає, що відповідачем не було дотримано процедури щодо встановлення порушення та проведення експертизи, що стало підставою для донарахування суми збитків.

Дані правовідносини регулюються спеціальною нормою права - Кодексом газорозподільних систем, затвердженого Постановою національної комісії, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494 та ст. 714 ЦК України.

Так, відповідно до пункту 1 глави 1 розділу XI Кодексу ГРМ норми даного розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованої діяльності оператора ГРМ, застосовується за наявності акта про порушення, складеного оператором ГРМ відповідно до вимог цієї частини.

Згідно із пунктом 3 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або в роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного вузла обліку природного газу або його складових (які кваліфікуються як "не з вини споживача"), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать: пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого втрата (споживання) природного газу комерційного ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої заперечення та зауваження.

Відповідно до пунктів 3, 5 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ представник оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

Відповідно до пунктів 8, 10 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.

Відповідно до підпункту 1 пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Відповідно до пункту 1 розділу 3 глави XI Кодексу ГРМ, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 глави ХІ Кодексу ГРМ, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема, лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

За змістом розділу 5 глави ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку.

До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Кодекс ГРМ розмежовує такі види порушень, як "несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу" та "пошкодження ЗВТ/лічильника газу".

Так, для кваліфікації виявленого порушення, саме як "несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу" необхідна наявність цілого складу факторів.

Відповідно до глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ "несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу" відноситься до порушень, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та, внаслідок яких, здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу (пункт 1 вказаної глави розділу ХІ).

Натомість, "порушення цілісності та місцезнаходження пломб та цілісності заводського та повірочного тавра на ЗВТ, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно" належить до порушень за умови несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ.

При порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого ВОГ, а також в ситуації, коли наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура щодо визначення необлікованих об`ємів природного газу або зміни їх режиму нарахування не застосовується (пункт 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ).

Згідно із пунктом 1 глави 2 розділу ХІ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Таким чином, для здійснення нарахування необлікованого об`єму природного газу, зокрема, слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється, у тому числі, втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням законодавства, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Позивач в основу своїх обґрунтувань позовних вимог покладає як відсутність її вини, як споживача, у встановленому відповідачем порушенні, так і порушення процедури при виявленні такого порушення відповідачем та звертається з позовними вимогами, які є неефективним способом захисту порушеного права, що є самостійною підставою для відмови в позові. Такий висновок неодноразово робила Велика Палата Верховного Суду і його застосовували та продовжують застосовувати суди інших інстанцій, включно з касаційними, які також доклали зусиль для формування позиції стадійності захисту права.

Позовні вимоги не підлягають задоволенню, якщо суд, дотримуючись принципу стадійності захисту права, дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачено законом або договором та/або він є неефективним для захисту порушеного права в таких правовідносинах.

Про цей висновок ВП ВС нагадала в постанові від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19.

Суд також зазначає, що про стадійність захисту права висловилася ще в постанові від 14 жовтня 2019 року Об`єднана палата Касаційного господарського суду (КГС) у складі ВС під час розгляду справи № 910/6642/18.

У вирішенні даних правовідносин склалась стала судова практика, де позовними вимогами, що є ефективними при захисті порушеного права споживачів з донарахування необлікованого обсягу та об`єму природного газу і його вартості, є визнання неправомірним і скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення та донарахування необлікованого обсягу та об`єму природного газу і його вартості в частині оплати суми вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, однак позивач з такими вимогами до суду не звертається, а обґрунтування її позивних вимог притаманне саме до оскарження рішення комісій відповідача, що і буде відповідати як ч.2 ст. 16 ЦК України, так і сталості судової практики.

Також суд зазначає, що позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду КЦС від 10 листопада 2021 року у справі №725/2119/17, від 27 червня 2022 року у справі №619/3039/19, від 13 вересня 2022 року у справі №639/5563/18, а також Верховного Суду КГС у справі №903/160/21 від 18 листопада 2021 року, розглядались спори саме з таким способом захисту, атже оспорення процедури як встановлення відповідачем порушень споживачем користування приладом обліку газу, так і проведення досліджень приладу обліку газу у відповідності до Кодексу ГРМ, що є процесуальними діями відповідача, не призведе до бажаного позивачем результату щодо неправомірності ухвалення відповідачем рішення у вигляді Акту-розрахунку про донарахування необлікованого обсягу та об`єму природного газу і його вартості, якого вона відшукує по суду.

З огляду на викладене та враховуючи обрання позивачем неефективного способу захисту, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, у позовних вимогах ОСОБА_1 належить відмовити в повному обсязі, оскільки і стягнення моральної шкоди також повинно виходити із доведених неправомірних дій відповідача, як і завдання такими діями позивачеві душевних страждань, що відобразились на здоров`ї або порушили уклад її життя.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат у справі, суд враховує результат розгляду цієї справи, де підстав для задоволення позовних вимог судом не встановлено у зв`язку із неефективним способом захисту, тому, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 274, 352-355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз про визнання актів та дій протиправними та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання учасником справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева