Справа № 214/7567/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 березня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період із жовтня 2013 року по жовтень 2020 року у розмірі 49817 грн. 65 коп., інфляційні втрати у розмірі 12218 грн. 20 коп. та 3% річних у розмірі 4319 грн. 45 коп., а всього стягнути 66355 грн. 30 коп. В обґрунтування позовних вимог вказано, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, у тому числі до квартири АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований відповідач. Так, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем як споживачем послуг з централізованого опалення своїх зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за надані послуги, у нього за період з 01 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 49817 грн. 65 коп., яку останній у добровільному порядку не погашає. Тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача існуючої заборгованості та окрім того просить стягнути нараховані інфляційні втрати та 3% річних.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, але матеріали справи містять письмову заяву, в якій представник позивача зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача з урахуванням позиції, викладеній у позовній заяві та додаткових поясненнях, які були долучені до матеріалів справи.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, але матеріали справи містять подану ним письмову заяву, в якій відповідач зазначив, що позовні вимоги не визнає, просить розглянути справу за його відсутності та долучити до матеріалів справи надані ним докази.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, як убачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 до 24 липня 2019 року належала на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.11.2011 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.44-45,69,84).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання за вих. №13667 від 11.11.2020 року, відповідач зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , з 21 червня 2012 року по теперішній час (а.с.15).

Згідно інформації про нарахування по рокам та виписки з особового рахунку, до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , у період із жовтня 2013 року по жовтень 2020 року нараховувалась плата за послуги опалення, але її вартість не сплачувалась, внаслідок чого за вказаний період утворилась заборгованість у розмірі 49817 грн. 65 коп. (а.с.6,7).

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір, одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (далі - Правила).

Відповідно до п.п. 24, 25 Правил, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно п. 26 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4 (далі - Порядок №4), визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг.

Так, Порядком №4 установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення, він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №169 від 06.11.2007 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2007 року за №1320/14587, були внесені зміни до Порядку №4 від 22.11.2005 року, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 5,6,7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, з витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання за вих. №138/6А від 15.05.2006 року, долученого відповідачем до матеріалів справи, убачається, що комісія вирішила надати погодження на влаштування індивідуального опалення квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим, даним погодженням на заявника був покладений обов`язок отримати технічні умови в управлінні житлово-комунального господарства виконкому міськради, ВАТ «Криворіжгаз», КП «Криворіжтепломережа», КП «Кривбасводоканал». Роботи з відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення на гарячого водопостачання при цьому необхідно виконати в міжопалювальний період силами монтажної організації (а.с.46).

Копія технічних умов на влаштування індивідуального (автономного) теплопостачання, наданих управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради, копія робочого проекту влаштування газового обладнання у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та копія технічних умов на реконструкцію системи газопостачання у цій же квартирі підтверджують виконання умов викладених у погодженні на відключення від теплопостачання зазначеної квартири (а.с.47,62-66,67).

Згідно акту про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання від 07.12.2011 року, складеного представником власника будинку, представником монтажної організації, представником виконавця послуг з ЦО і ГВП та відповідачем, затвердженого головою комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, підтверджено відключення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання (а.с.68).

Актом №2 від 01.03.2012 року, складеному та підписаному уповноваженим представником КПТМ «Криворіжтепломережа» та ОСОБА_2 , як представником споживача, встановлено: наявність видимого розриву в системі централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , стояки ізольовані, заглиблені в стіни, система гарячого водопостачання демонтована, пакет документів наявний, в приміщенні встановлено автономне опалення, акт опломбування газового лічильника 06 січня 2012 року, пропонується зняти навантаження, Q=0,006 Гкал/г., а також попереджено споживача про відповідальність за самовільне підключення до мереж КП «Криворіжтепломережа» (а.с.48).

З акту приймання в експлуатацію газифікованого об`єкту від 27.03.2012 року, складеному комісією у складі ОСОБА_2., як представника споживача, представників ВАТ «Криворіжгаз»: ст. майстра СМУ Ковальського А.Ю. та начальника ОТН ВАТ «Криворіжгаз» Пилипенка А.Ю., убачається, що квартира АДРЕСА_1 підготовлена до експлуатації, дозволена врізка та пуск газу, що також підтверджено актом приймання газового лічильника від 06.01.2012 року (а.с.42,43).

Отже, процедура відключення квартири, в якій зареєстрований відповідач, від мережі централізованого опалення, яка була врегульована Порядком №4 від 22.11.2005 року, порушена не була, оскільки така процедура розпочалась 15 травня 2006 року, тобто з дня отримання погодження на влаштування індивідуального опалення і завершилась складеннями актів від 07.12.2011 року та 01.03.2012 року, якими установлена наявність видимого розриву в системі централізованого опалення.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відключення квартири АДРЕСА_1 від мережі централізованого опалення не було самовільним, оскільки таке відключення було проведено у порядку встановленому законодавством та на час початку процедури по встановленню індивідуального автономного опалення у зазначеній квартирі, не було заборони на відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, яка була встановлена пізніше наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року №169. Крім того, суд зауважує, що з 19 вересня 2019 року Порядок №4 взагалі втратив чинність.

Отже, судом установлено, що відповідач послугами з централізованого постачання теплової енергії не користується у зв`язку із встановленням автономного опалення, а тому у нього відсутній обов`язок здійснювати оплату вартості теплової енергії теплопостачальній організації за спірний період, оскільки фактично ці послуги ним отримані не були.

Разом з тим, суд також зауважує, що як зазначає позивач у додаткових поясненнях, підприємство АТ «Криворізька теплоцентраль» стало виконавцем послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку АДРЕСА_3 з 03 вересня 2013 року, тоді як автономне опалення у квартирі, в якій зареєстрований відповідач було встановлено ще до цього часу, а відсутність інформації щодо облаштування автономного індивідуального опалення за адресою відповідача та зняття його з обліку при передачі від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізькатеплоцентраль» об`єктів теплопостачання, не є виною відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.