Справа № 932/5866/21
Провадження № 2/932/2263/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 січня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Рибалці В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа - Управління у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява в уточненій редакції, якої позивач просить суд: позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити опіку над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити її опікуном ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь опікуна ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця з кожного, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 908,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилалась на те, що є рідною бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З огляду на те, що батьки дитини жодним чином не цікавляться її життям та не утримують, позивач, задля забезпечення як найкращих інтересів дитини, вважала за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30.07.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з її не відповідністю приписам ЦПК України.

На виконання вимог ухвали від 30.07.2021, позивачем надано позов у новій редакції.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22.09.2021 відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.09.2022 закрито підготовче провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про причини неявки до суду не повідомили, відзиву на позовну заяву, письмових заяв чи клопотань не надали.

Від представника третьої особи надійшла заяви про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи те, що відповідачі належним чином повідомлені про день, час та місце проведення судового засідання, правом на подання відзиву не скористались, клопотань про відкладення справи розглядом до суду не надходило, суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення.

Дослідивши матеріали позовної заяви та докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_4 батьками якої записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2 батьками якого записані ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Відповідно до копії листа директора КЗО «НВК №99» ДМР Гончарова В. від 12.05.2021, батько та мати ОСОБА_4 в законному шлюбі не перебувають, тривалий час кожен з них проживає окремо від доньки. Батьки не підтримують фінансово дитину, не займаються її вихованням та не цікавляться її навчанням і розвитком. Дитина проживає разом з бабусею ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради від 25.05.2022 року № 4/3-35, адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відносно їх дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У вказаному висновку зазначено, що батьки дитини запрошувалися на засідання комісії, однак на останнє не з`явилися. 18.01.2022 мати дитини зазначила, що ОСОБА_4 проживає разом з бабусею, поки вона шукає роботу.

Згідно подання голови адміністрації Шевченківського району ДМР Дюткіна О. від 25.05.2022 №4/3-36, адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне встановити опіку над дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Статтею 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 цього Кодексу відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

Як роз`яснено у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (Конвенція ООН про права дитини) про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на те, що матеріали справи містять належні докази, що свідчать про невиконання покладених на відповідачів обов`язків щодо їхньої дитини та враховуючи ставлення відповідачів до виниклого спору, вимога позивача щодо позбавлення останніх батьківських прав відносно ОСОБА_4 є такою, що підлягає задоволенню. Також судом прийнято до уваги подання та висновок адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, як органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Виходячи з положень ч.4 ст.167 СК України, дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Особам, зазначеним у ч. 4 ст. 167 СК України, дитина може бути передана лише за їх заявою або за поданням органу опіки та піклування.

Порядок встановлення опіки визначається Правилами опіки та піклування, які затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88. Пунктом 2.2 Правил встановлено, що опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, якщо батьки: померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини.

Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування (п. 2.4 Правил).

Відповідно до п. 3.1. Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. При цьому за умови досягнення нею відповідного віку (10 років) враховуються побажання самої дитини. Призначеному опікуну або піклувальнику видається посвідчення установленого зразка (додаток 3).

Виходячи з наявного в матеріалах справи подання та встановлені під час розгляду справи обставини, заявлена вимога позивача щодо встановлення її опікуном ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Положенням статті 166 СК України, визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав. Так, в частині другій закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення як найкращих інтересів дитини, заявлена вимога щодо стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-82, 89, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 288, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа - Управління у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , опікуном малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя В.В. Куцевол