Провадження №6/523/236/23
У Х В А Л А

"26" червня 2023 р.

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючого судді Кузьміної О.І.

при секретарі судових засідань: Каранфіловій Я.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №25 у м. Одесі подання головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонов О.Ю. звернувся до суду із поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянина України ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №523/1011/19, виданим 12.01.2022р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» страхового відшкодування в розмірі 98000 грн. та судових витрат у розмірі 1921 грн. з урахуванням виконавчого збору в сумі 9992,10 грн. та витрат по провадженню в сумі 269 грн.

Внесене подання заявник обґрунтовує, тим що 02.08.2022 року була ухвалена постанова про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначенному законодавством порядку, та надано строк для самостійного виконання рішення. Однак боржником у строк, наданий для самостійного виконання рішення суду, вимоги виконавчого документу виконано не було. Вжитими виконавцем заходами примусового виконання рішення встановлено, що боржнику належать на праві власності 1/9 частки нерухомого майна, на які приватним виконавцем накладено арешт та заборона на відчуження всього майна, належного ОСОБА_1 , та арешт коштів, належних боржнику в установах банків. Наявних на рахунках в банківських установах коштів не встановлено для погашення заборгованості та сплати основної винагороди виконавцю. Боржник належних дій по виконанню встановлених рішенням суду майнових обов`язків не вживає, законні вимоги виконавця не виконує, заборгованість не погашає, при цьому боржник має реальну можливість перетинати кордон України з метою ухилення від виконання рішення суду. Оскільки вимоги виконавчого документу не виконано, державним виконавцем вжито всіх заходів примусового виконання рішення суду, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, тому виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом.

Враховуючи, що рішення до сьогоднішнього дня боржником не виконано, тоді як сам боржник від виконання рішення ухиляється, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна, просить задовольнити подання.

Головний державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонов О.Ю. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, місце та час судового засідання, з заявами про відкладення не звертався.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване удом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду а межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (книга друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (глава 21 книги другої ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII.

Згідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. Громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо, він, зокрема, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань. Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у зазначеному випадку.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, у випадку, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Зміст і форма подання державного виконавця (начальника ВДВС) нормативно врегульовані в Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка набрала чинності 17.04.2012 року, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5. Зокрема в розділі ХІІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну», що подання має обов`язково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

З матеріалів, доданих державним виконавцем до подання, судом встановлено, що на виконанні Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження 69479288 з виконання виконавчим листом №523/1011/19, виданим 12.01.2022р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» страхового відшкодування в розмірі 98000 грн. та судових витрат у розмірі 1921 грн. з урахуванням виконавчого збору в сумі 9992,10 грн. та витрат по провадженню в сумі 269 грн..

02.08.2022 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження №69479288 за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» страхового відшкодування в розмірі 98000 грн. та судових витрат у розмірі 1921 грн. з урахуванням виконавчого збору в сумі 9992,10 грн. та витрат по провадженню в сумі 269 грн.

При системному аналізі зазначених вище норм слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, покладається в даному випадку на державного чи приватного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

Відповідно до імперативних вимог Цивільного процесуального кодексу України особа, яка звертається в суд із позовом, заявою, скаргою чи поданням зобов`язана не тільки викласти всі обставини на підтвердження своїх вимог, але й зазначити відповідні докази на їх підтвердження. Подання не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тимчасове затримання або вилучення паспорту у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, Служби Безпеки України, Державною Прикордонною службою України, військовими комісаріатами та Консульською службою України.

За змістом п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 11 Узагальнення ВСУ судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ВСУ звертає увагу судів, що особа, яка має невиконані договірні, аліментні та інші зобов`язання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України).

Тільки у разі наявності вини боржника в ухиленні від виконання зобов`язання суд може тимчасово обмежити особу в праві виїзду за межі України, причому на момент звернення до суду з поданням державного виконавця факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та доведеним, що має вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, слід зазначити, що право головного державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє головного державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем, ухвалено постанови: про стягнення з боржника виконавчого збору -20.10.2022р., про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 20.10.2022р., також 20.10.2022р. ухвалено постанови про: арешт всього рухомого та нерухомого майна, що належить боржнику, в тому числі 1/9 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 в межах провадження №69479288; здійснено розшук майна боржника, здійснено запити щодо наявності актового запису про шлюб боржника, про наявність зареєстрованих неповнолітніх дітей разом з ОСОБА_1 , надіслано до банківських установ АТ «Перший український міжнародний банк», АТ «Південний», ПАТ «МТБ Банк», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «Креді Агріколь Банк», АТ «Банк Кредит Дніпро», АТ «А-Банк», АТ «Укргазбанк», АТ «Банк інвестицій та заощаджень», АТ «Кредитвест банк», ПуАТ «Аккордбанк», АТ «УКРЕКСІМБАНК» , АТ «Перший інвестиційний банк», запити про витребування інформації щодо наявності та /або стану рахунків боржникавою від 20.10.2022р. накладено арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням винагороди виконавця та витрат виконавчого провадження, здійснено запит до ДФС України про джерела отримання доходів боржником ОСОБА_1 .

Додана до матеріалів подання копія акту від 14.11.2022р. про вихід державного виконавця за адресою місця реєстрації/перебування боржника, з метою з`ясування належності майна боржнику, не відповідає вимогам щодо форми та змісту акту, оскільки акт складено за відсутності понятих, в ньому відсутні відомості щодо повідомлення сусідів, співробітників ОСББ чи ЖЕКу, інших осіб, які проживають за адресою реєстрації боржника про можливість повідомлення боржника про наявність виконавчого провадження , про збір відомостей про проживання боржника за вказаною адресою та про необхідність явки ОСОБА_1 до органів ДВС.

Крім того, в матеріалах даного подання відсутній доказ про отримання ОСОБА_1 постанови головного державного виконавця Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанови від 02.08.2022р. про відкриття виконавчого провадження, в матеріалах справи наявна копія рекомендоване повідомлення з конвертом та відміткою поштового працівника про причини повернення відправлення без вручення адресату «за закінченням терміну зберігання», з якого не вбачається, що ОСОБА_1 не отримав даний лист, оскільки відсутній підпис особи, не зрозумілим є який саме документ було направлено боржникові, що викликає у суду сумніви щодо обізнаності боржника про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження.

З доданих матеріалів державного виконавця до подання вбачається, що головний державний виконавець надсилав на адресу боржника виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду.

Однак, в підтвердження вказаної обставини головним державним виконавцем не зазначено та не додано жодного доказу про отримання боржником ОСОБА_1 повідомлення про явку до державного виконавця у визначену ним дату, а як наслідок ухилення боржника від виконання рішення.

Посилання державного виконавця на відповідь на запит№162227379 від 12.05.2023р. до Державної прикордонної служби щодо перетину ОСОБА_2 державного кордону та документування його паспортом громадянина України для виїзду за кордон, не можуть бути розцінені судом як ухилення боржника від виконання зобов`язань та встановлення обмежень у праві виїзду за межі України гр-ну ОСОБА_3 .

Таким, чином враховуючи, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, а державним виконавцем під час проведення виконавчих дій не вичерпані встановлені законом заходи впливу на боржника, суд приходить до переконання, що подання державного виконавця є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повну ухвалу суду складено та підписано 26.06.2023 року

Суддя О.І.Кузьміна