Провадження № 2/317/291/2022
Справа № 317/3266/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.,

при секретарі Динис Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Бганки В.Е. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/14 частини усіх видів заробітку відповідача, посилаючись на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому ВРАЦС Ленінського РУЮ м. Запоріжжя шлюбі з 07.12.2002, актовий запис № 710. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 05.10.2022 шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час донька ОСОБА_3 є повнолітньою, однак навчатися на стаціонарній формі першого рівня навчального факультету Наук про здоров`я Каліської Академії ім. Президента Станіслава Войцеховського (Польша), яке триває 3,5 років (7 семестрів), до 28.02.2026, та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, а доходів позивачки не вистачає на утримання спільної доньки, позивачка була змушена звернутись до суду з позовом.

Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 26 грудня 2022 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнає частково та зазначає про те, що розмір аліментів який просить стягнути позивачка для нього є значним, оскільки він добровільно сплачує аліменти, та оплачує навчання спільної доньки починаючи з 2018 року. На теперішній час ОСОБА_2 , перебуває у шлюбі з іншою жінкою, яка через військовий стан втратила роботу та перебуває на його повному утриманні. Крім того відповідач має на утриманні непрацездатну матір похилого віку, яка є інвалідом другої групи (онкологія). Сам відповідач також має хронічні захворювання, які після потрапляння його до військової служби у лавах ВСУ загострились. Все вищевказане впливає на можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх його заробітків, у зв`язку з чим просить суд призначити аліменти у розмірі 1/8 частині його доходу.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним шляхом.

Від представника позивача - адвоката Бганки В.Е. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із сімейними обставинами.

Дослідивши вказане клопотання суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки воно є необґрунтованим, а справа не передбачає обов`язкову та необхідну участь представника позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою відповідача ОСОБА_2

ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , на день звернення до суду не досягла 23 років, навчається на першому симестрі стаціонарній формі першого рівня навчального факультету Наук про здоров`я Каліської Академії ім. Президента Станіслава Войцеховського (Польша), спеціальність: Сестринська справа, яке триває 3,5 років (7 семестрів), запланований термін закінчення навчання 28.02.2026. Навчання на денній формі позбавляє останню можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 є такою, що потребує матеріальної допомоги, а відповідач в свою чергу є працездатною особою, зобов`язаний утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання до досягнення 23 років.

Згідно із положеннями ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Так, при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Проте, в позовній заяві, не зазначено вартість таких витрат та не надано суду жодних доказів на підтвердження витрат дитини ОСОБА_3 , пов`язаних саме її з навчанням.

В позові не конкретизовано, яку суму в місяць слід надавати ОСОБА_3 для покриття її витрат, щоб малась можливість належним чином порівняти ці витрати з наявним майновим станом матері та батька, а також визначитись із потребою повнолітньої дитини в отриманні матеріальної допомоги від батьків.

Сам по собі факт навчання дитини в навчальному закладі не може бути підставою для призначення аліментів у заявленому позивачем розмірі, а має бути визначена потреба у них повнолітньої дитини, що слід довести відповідним чином.

Крім цього, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків.

Судом встановлено, що відповідач є військовослужбовцем, має хронічне захворювання, яке потребує лікування, має на утриманні дружину, та матір - інваліда ІІ групи.

З огляду на викладене, враховуючи обставини, зазначені у статті 182 СК України, а також надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/8 частки щомісячного сукупного доходу на утримання повнолітньої дитини, ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, буде повністю відповідати принципам справедливості, добросовісності і розумності та у повному обсязі буде забезпечувати мінімальні потреби повнолітньої доньки.

Крім того, стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів з 01 жовтня 2022 року, то воно не може бути задоволено з огляду на наступне.

Статтею 191 СК України регламентовано, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час.

Однак, позивачем не подано належних, допустимих та достовірних доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням відповідача від їх сплати, а тому, згідно вимог ч.1 ст. 191 СК України аліменти на повнолітню дитину на час навчання присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись 3, 4, 11-13, 19, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на повнолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/8 частини доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 21 грудня 2022 року і до закінчення дитиною навчання, але не більш ніж до досягнення нею двадцятитрирічного віку.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок .

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя Р.В. Мінгазов