Справа № 296/471/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участі секретаря судового засідання Світко Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Ліневича М.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення зі сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , відповідно до змісту якого просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 8689,00 грн.

В обґрунтування позову посилається те, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 15.03.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 850,00 грн. щомісяця, починаючи з 14 червня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно розрахунку заборгованості зі сплаті аліментів, виданого головним державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Васильківською О. загальний розмір заборгованості за період з 01.06.2021 року по 01.01.2022 року становить 8689,00 грн.

З урахуванням викладеного, просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 8689,00 грн.

Ухвалою від 02.02.2023 відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

11.04.2023 року від представника відповідача адвоката Ліневича М.Т. надійшов письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Звернув увагу, що державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі 04.06.2021 року винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 30% суми заборгованості зі сплати аліментів, а саме у сумі 8818,80 грн. При вирішенні справи просить врахувати, що ОСОБА_2 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 з 25.02.2022 року по теперішній час, що підтверджується довідкою військової частини від 10.04.2023 року №640. Також відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.34).

14.04.2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшли заперечення на позов в яких зазначила, що законодавством жодних обмежень щодо стягнення аліментів з військовослужбовців не встановлено та звернула увагу на Постанову Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №122 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146", якою передбачено можливість стягнення з усіх видів забезпечення. Щодо посилання відповідача на ч. 2 ст. 196 СК України, то вказала, що на теперішній час матеріальний стан відповідача покращений, оскільки він стабільно отримує заробітну плату та інші доходи. Також наголосила, що згідно висновку Верховного Суду в постанові №565/2071/19 від 16.09.2020 року зміна сімейного стану, а саме народження дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів та не належного утримання. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Зменшення розміру утримання доньки ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що позивач має на утримання малолітніх дітей не буде спрямовано на належне забезпечення та суперечитиме її інтересам. Крім того, накладення штрафу державним виконавцем є правомірним та законним, що зазначено в копії листа доданого до відзиву на позовну заяву від 15.02.2023 року №23.25-36/22/20067 Корольовський відділ державної виконавчої служби у м. Житомирі повідомив, що 04.06.2021 року відповідно до вимог ч. 2 п. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем служби у м. Житомирі винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 30% суми заборгованості зі сплати аліментів, а саме у сумі 8818,80 грн (а.с.42-45)

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Також вказала, що до 01.06.2021 року вона подавала позови про стягнення пені у зв`язку із заборгованістю по аліментах, та судом не зменшувалася сума нарахованих аліментів на суму штрафу, пеня нараховувалася постійно та штраф застосований не був. Наразі штраф нарахований за попередній період. Також просила долучити до матеріалів справи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що заборгованість по аліментах та застосований штраф погашено. Також просив долучити до матеріалів справи довідку про відсутність заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.05.2023 року..

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд при вирішенні спору виходить з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач є батьками неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а/з №3070) (а.с.3).

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 15.03.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 850,00 грн. щомісяця, починаючи з 14 червня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-5).

Виконавче провадження з примусового стягнення аліментів за вказаним рішенням суду здійснюється Корольовським відділом державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплаті аліментів, виданої головним державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Васильківською О., заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини боржником ОСОБА_2 станом на 01.01.2022 становить 8689,00 грн (а.с.6).

Згідно довідки Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 31.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_2 дійсно є платником аліментів по виконавчому провадженню, яке внесено до Автоматизованої системи виконавчого провадження за №54216610 з виконання виконавчого листа №296/5192/16, виданого Корольовським районним судом м. Житомира 27.06.2017, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 850 грн. щомісячно, починаючи з 14.06.2016 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 станом на 01.05.2023 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с.47).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Розглядаючи відповідальність за несплату аліментів, слід зауважити, що в законодавстві передбачена спеціальна норма, яка встановлює умови та розміри санкцій за порушення зобов`язання із сплати аліментів (ст. 196 СК України).

Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" (частина статті 196 СК України).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, штраф та пеня виступають засобами впливу на боржника, але не є тотожними і мають різний порядок нарахування, накладення та стягнення.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 Закону "Про виконавче провадження". Згідно з абзацом другим частини першої статті 71 цього Закону виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Частиною четвертою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Частиною 14 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому, постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Таким чином, з системного аналізу положень ст. 196 СК України та ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що штраф та пеня нараховуються за виникнення заборгованості зі сплати аліментів у відповідному періоді, при цьому сума пені та сума штрафу в будь-якому разі не може перевищувати 100% заборгованості, оскільки нарахована пеня підлягає зменшенню на суму нарахованого штрафу, який визначається у процентному співвідношенні від суми боргу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути пеню нараховану на заборгованість за період з 01.06.2021 року по 01.02.2022 року. Згідно наданого позивачем розрахунку, пеня становить за вказаний період 10620,37 грн. (а.с. 2). Враховуючи суму боргу, яка існувала станом по 01.01.2022 року в розмірі 8689 грн., пеня не може перевищувати вказану суму згідно ч. 1 ст. 196 СК України.

Також з матеріалів справи вбачається, що 04.06.2021 року державним виконавцем на підставі ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 30% суми заборгованості зі сплати аліментів, а саме у сумі 8818,80 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача з подальшим перерахуванням стягувачу (абз. 5 ч.14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже на момент винесення постанови 04.06.2021 року сума боргу перевищувала суму відповідних платежів за два роки.

При цьому в судовому засіданні позивач вказала, що за період до 01.06.2021 року вона подавала позови про стягнення пені у зв`язку із заборгованістю по аліментах, та судом не зменшувалася сума нарахованої пені на суму штрафу. Вказану обставину підтвердив представник відповідача. Відомості про факт зменшення пені на суму штрафу в матеріалах справи також відсутні.

Таким чином, оскільки чинне законодавство забороняє стягнення штрафу та пені на користь стягувача у розмірі, що перевищує 100% заборгованості за аліментами, беручи до уваги відсутність відомостей про зменшення пені нарахованої за попередні періоди на суму штрафу, зважаючи на відсутність обов`язку зменшити суму штрафу на суму раніше нарахованої та стягнутої пені, виходячи з принципу заборони подвійного притягнення до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення (ст. 61 Конституції України), враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст. 3 ЦК України, суд доходить висновку про необхідність врахування заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження". Так як максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості (яка станом на 01.01.2022р. становить 8689 грн.) та розміром застосованих заходів примусового виконання (в даному випадку 8818,80 грн.), в задоволенні позову слід відмовити, оскільки сума штрафу перевищує суму заборгованості, відповідно стягення пені неможливе.

Суд вважає за необхідне зазначити, що застосовані заходи примусового виконання, передбачені ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", які були враховані при визначенні суми пені, що підлягає стягненню з боржника, не враховується в подальшому при нарахуванні пені за інший період.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Законом України «Про судовий збір» встановлено коло осіб, які мають право такий збір не сплачувати (ст. 5 Закону). Зокрема названою нормою від сплати судового збору звільнено позивачів у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Таким чином судовий збір стягненню з позивача не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення зі сплати аліментів відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 05.06.2023.