Номер провадження: 22-ц/813/3275/23
Головуючий у першій інстанції Михайлюк O.A.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/21904/21

Номер провадження: 22-ц/813/3275/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

- за участі секретаря судового засідання Власенко С.І.,

учасники справи:

- позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал»,

- відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, за апеляційною скаргою адвоката Масіної Вікторії Петрівни, діючої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Михайлюка O.A. 13 квітня 2022 року,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», звернулось до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інфокс» борг у сумі - 3 909,65 грн.. Також позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інфокс» витрати по сплаті судового збору в сумі - 2 270,00 грн..

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 17.11.2020 року Малиновським районним судом міста Одеси був прийнятий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ІНФОКС» заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення. Проте, 08.07.2022 року Малиновським районним судом м. Одеси заява боржника задоволена. Вищезазначений наказ скасовано та роз`яснено стягувачу про можливість розглянути визначені вимоги у порядку позовного провадження.

Підставою для скасування судового наказу став той факт, що з 16.04.2016 року власником квартири АДРЕСА_1 , є - ОСОБА_1 .

Відповідачка є споживачем послуг, які надаються філією «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», що підтверджується оформленим особовим рахунком за № НОМЕР_1 . Позивач надавав послуги з водопостачання та водовідведення відповідачці за адресою - АДРЕСА_2 , за які вона у відповідності з п. п. 20, 30 Правил повинна була своєчасно розрахуватись шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Нарахування відповідачці за надані послуги здійснювалось відповідно до норм водопостачання та тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25.02.2010 року, а відповідачка в свою чергу користувався такими послугами. ОСОБА_1 плату за надані послуги сплачувала не у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі - 3 909,65 грн. за період з 01.03.2020 року по 30.11.2021 року, що підтверджується розрахунком суми боргу. Відповідачка не сплачує у добровільному порядку заборгованість за надані послуги (а. с. 1 - 4).

Короткий зміст заочного рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал».

Заочне рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Позивачем не надано суду жодних доказів, що саме відповідач є наразі власником квартири чи споживачем послуг за адресою - АДРЕСА_2 (а. с. 40 - 41 зворотна сторона).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Масіна Вікторія Петрівна, діюча від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заочне рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем та їх отримання відповідачем, не звільняє відповідача від сплати заборгованості за надані послуги; 2) ОСОБА_1 , придбавши у власність квартиру АДРЕСА_1 , не повідомила Філію про зміну власника; 3) Філія дізналась про той факт, що власником вказаної квартири є ОСОБА_1 під час скасування судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , яка надала договір купівлі-продажу (а. с. 48 - 51).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 липня 2022 року апеляційну скаргу адвоката Масіної Вікторії Петрівни, діючої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», залишено без руху (а. с. 63 63 зворотна сторона).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано до суду заяву, якою усунуто зазначені в ухвалі недоліки.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.08.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Масіної Вікторії Петрівни, діючої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2022 року (а. с. 76 76 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.08.2022 року призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи у приміщенні апеляційного суду Одеської області (а. с. 77).

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, неодноразове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна адвоката Масіної Вікторії Петрівни, діючої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

ТОВ «ІНФОКС», в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», здійснює послуги з водопостачання та водовідведення за адресою - АДРЕСА_2 .

08 липня 2021 року Малиновським районним судом міста Одеси скасовано судовий наказ від 17 листопада 2020 року по справі №521/18172/20 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за оплату послуг з водопостачання та водовідведення за адресою - АДРЕСА_2 . Підставою для скасування зазначеного судового наказу став договір дарування від 16 квітня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 203/1000 (двісті три тисячних) часток чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальної площею - 101,3 кв.м, житловою площею 69,0 кв. м..

ОСОБА_1 є власником 203/1000 частин квартири АДРЕСА_1 , (договір дарування від 16.04.2016 року).

30.07.2021 року між ОСОБА_1 та філією «Інфоксводоканал» укладено договір №73466/20210730/М2 про надання послуг з централізованого водопостачання та центрального водовідведення.

ОСОБА_1 за надані послуги не сплачувала, внаслідок чого, утворилась заборгованість у розмірі - 3 909,65 грн. за період - з 01.03.2020 року по 30.11.2021 року.

Відповідно до довідки Департаменту надання адміністративних послух Одеської міської ради №М5-352002-ю/л від 29 грудня 2021 року ОСОБА_1 з 26 травня 2016 року зареєстрована за адресою - АДРЕСА_3 .

Між сторонами виникли правовідносини стосовно надання та оплати житлово-комунальних послуг.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Згідно з ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - послуга по централізованому водопостачанню надається своєчасно, безперервно, належної якості та підлягає оплаті. Статтею 22 цього Закону передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів та послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Пунктом 4.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) забороняється будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньо будинкових мереж або до мереж споживачів).

Пунктом 3.2 Правил передбачено, що водокористування вважається без обліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Таким чином, відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем та їх отримання відповідачем - не звільняє відповідача від сплати заборгованості за надані послуги. Тобто, відповідач отримує надані позивачем послуги, а позивач надав та продовжує надавати вказані послуги. Матеріали справи не містять звернення відповідача у встановленому законом порядку з претензіями до позивача з приводу кількісних та якісних показників отриманих послуг.

Відповідно до Договору дарування від 16.04.2016 року, ОСОБА_1 є власником 203/1000 частин квартири АДРЕСА_1 .

Помилковими є висновки суду першої інстанції, що договір дарування не є підтвердженням того, що на даний час зазначена частка квартири належить ОСОБА_1 на праві власності, оскільки договір дарування спрямований на припинення права власності у дарувальника й виникнення права власності в обдарованої особи.

У період з 16.04.2016 року по 30.07.2021 року між позивачем та відповідачем не існувало договірних відносин.

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг.

У подальшому, 30.07.2021 року між ОСОБА_1 та філією «Інфоксводоканал» укладено договір №73466/20210730/М2 про надання послуг з централізованого водопостачання та центрального водовідведення.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ст. ст. 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги.

Згідно розрахунку заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення заборгованість відповідача за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 01.03.2020 року по 30.11.2021 становить - 3 909,65 грн..

Вказаний розрахунок заборгованості не було спростовано відповідачем під час розгляду даної справи.

Вбачаючи вищевикладене, апеляційний суд вважає доведеними твердження апелянта про необхідність стягнення наявної заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , як за період з 01.03.2020 року по 30.07.2021 року, який не охоплює укладений договір, так і за період з 30.07.2021 року по 30.11.2021 року.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Масіної Вікторії Петрівни, діючої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», є доведеними, а тому вона підлягає задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Ураховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення останнім вищезазначених норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити нове судове рішення про задоволення позову за вищевказаного обґрунтування.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», підлягає задоволенню, необхідно остаточно змінити розподіл судових витрат.

На підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», понесені товариством та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в суді першої інстанції 2 059,80 грн. (а. с. 5), в суді апеляційної інстанції 3 405,00 грн. (а. с. 52), що разом становить 5 464,80 грн..

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Масіної Вікторії Петрівни, діючої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», задовольнити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2022 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал» (), заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2020 року по 30.11.2021 у розмірі 3 909 (три тисячі дев`ятсот дев`ять) гривень 65 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал» (), судовий збір у сумі 5 464 (п`ять тисяч чотириста шістдесят чотири) гривні 80 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 10 квітня 2023 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе