КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 133/34/23
Провадження № 2/133/16/23
РІШЕННЯ

Іменем України

03.04.2023 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М., розглянуши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання.

Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.09.2015. У шлюбів них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні відносини між сторонами не склалися, а тому вони проживають окремо. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, донька знаходяться на її утриманні, а тому просить стягувати з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років.

Відповідач надав до суду відзив, в якому просить у задоволенні позову відмовити, мотивуючи це тим, що у нього немає можливості надавати позивачу допомогу, оскільки на підставі судового наказу, виданого Козятинським міськрайонним судом Вінницької області у справі №133/33/23 від 16.01.2023, з нього стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини. Також на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.08.2008 з нього стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття доньки. Крім того, на його утриманні знаходяться батьки, а тому немає змоги постійно працювати.

Позивач своїм правом надання відповіді на відзив не скористалася.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.09.2015(а.с.7). У шлюбіу сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8). Позивач перебуває на обліку в управлінні соціальної політики Козятинської міської ради і отримує одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. щомісячно, а також допомогу на дітей, які виховуються у багатодітній сім`ї, в розмірі 2100 грн. (а.с.11-12).

З доданих відповідачем до відзиву документів судом встановлено, що він є платником аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.06.2008 і до досягнення дитиною повноліття. Також на підставі судового наказу, виданого Козятинським міськрайонним судом Вінницької області у справі №133/33/23 від 16.01.2023, з нього стягуються аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.01.2023 і до повноліття дитини.

Разом з тим, відповідачем не надано до суду належних доказів того, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. Долучені до відзиву на позов пенсійні посвідчення ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , а також довідка, що останні не займаються підприємницькою діяльністю, не є належними доказами перебування батьків відповідача на його утриманні, а лише доказом того, що вони є пенсіонерами.

Положеннями ст.84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 712/4702/19 зроблено висновок, що право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу.

За змістом ст.84 СК України та роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, право дружини до досягнення дитиною трирічного віку на утримання від чоловіка не є безумовним та може бути присуджене судом виключно за умови, якщо чоловік має матеріальну змогу надавати таке утримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати зокрема у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У такому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Таким чином, законом встановлено обмеження загального розміру усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати, яке не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, а у виключних випадках, а саме стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - не може перевищувати 70 відсотків.

Встановлено, що загальний розмір аліментів на двох неповнолітніх дітей разом становить 1/2 частка всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. В свою чергу, граничний розмір відрахувань, що не може перевищувати 70 відсотків, стосується лише стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вимог закону, обставин справи та позицій сторін, а також враховуючи те, що з відповідача примусово стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, що складає 50% зі всіх видів його заробітку (доходу), а також, зважаючи на те, що позивачем не надано доказів, що відповідач може надавати допомогу у заявленому нею розмірі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 81, 259, 263-265, 279ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 10.04.2023.

Суддя І.М. Кучерук