30.06.2023 Справа № 363/632/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2023 року Вишгородський районний суд Київської області, в складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

при секретарі - Тищенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії місць загального користування з урахуванням втрат від інфляційних процесів та 3% річних,-

ВСТАНОВИВ:

КП «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії місць загального користування у розмірі 3 397, 82 грн., втрат від інфляційних процесів у розмірі 593, 99 грн., 3 % річних у розмірі 86,49 грн., а всього 4078, 30 грн., а також судові витрати у розмірі 2 684, 00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач користувався послугами з отримання теплової енергії місць загального користування квартири АДРЕСА_1 . ВРКП «Вишгородтепломережа» до зазначеного будинку були під`єднані всі необхідні комунікації для забезпечення тепловою енергією місць загального користування, що підтверджуються відповідним актом. Незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування, за умови отримання ним відповідних послуг, він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії. Особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відкритий на відповідача. Відповідно до Акту про відключення квартири (не житлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, у кв. АДРЕСА_2 було відключено квартиру від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП у складі представника ВРКП «Вишгородтепломережа» та власника ОСОБА_1 . Проте, кошти, за надані послуги з централізованого постачання теплової енергії місць загального користування відповідачем не сплачуються своєчасно та регулярно, що свідчить про неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань, а тому порушує право позивача на своєчасне одержання плати за надані послуги. Представник позивача також зазначила, що внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Нарахування відповідачу проводилися згідно із тарифами, рішень Вишгородської районної ради Київської області від 20.08.2019 року №649-39-VIІ, від 12.12.2019 року №698-41-VII та від 20.02.2020 року №777-43-VII. Відповідач у добровільному порядку наявну заборгованість на загальну суму 3 397,82 грн. за послуги з постачання теплової енергії місць загального користування не погасив. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Згідно частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.02.2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи заява про відкладення судового засідання призначене на 05.04.2023 року, яка судом була задоволена та розгляд справи було відкладено на 23.05.2023 року, а також заявою про ознайомлення із матеріалами справи, однак в судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, як і не не скористався правом надання відзиву проти позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно рішення Вишгородської міської ради від 06 серпня 2021 року № 10/1 змінено назву з «Вишгородське районне комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» на «Комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради, скорочену назву з «ВРКП «Вишгородтепломережа» на «КП «Вишгородтепломережа» ВМР».

Відповідний запис про зміни було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16 вересня 2021 року.

Матеріалами справи встановлено, що особовий рахунок КП «Вишгородтепломережа» № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відкритий на ОСОБА_1 , а отже останній є споживачами наданих позивачем послуг.

Згідно акту про відключення квартири (не житлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП від 16.10.2006 року квартиру АДРЕСА_2 було відключено від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП у складі представника ВРКП «Вишгородтепломережа» та власника ОСОБА_1 .

Факт отримання відповідачем наданих позивачем комунальних послуг за період з січня 2019 року по січень 2022 року підтверджується роздруківкою з програми нарахувань.

Згідно розрахунку заборгованості, сформованим ВРКП «Вишгородтепломережа», за надані послуги з постачання теплової енергії місць загального користування, з урахуванням витрат від інфляційних процесів та 3% річних, за адресою: АДРЕСА_1 , у період з січня 2019 року по січень 2022 року заборгованість складає 4078,30 гривень, яка складається із: 3 397, 82 грн. - заборгованості за опалення місць загального користування; 593,99 грн. - інфляційних нарахувань; 86, 49 грн. - 3% річних на заборгованість.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року, встановлено, що власники та наймачі квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Відповідач є споживачем комунальних послуг на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», як такий, що їх отримує, а тому відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону має їх своєчасно оплачувати.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Відповідно до норм ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отримані комунальні послуги.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання вищезазначених послуг» розрахунки за користування тепловою енергією, яка відпускається енергопостачальними організаціями, здійснюються споживачами відповідно до діючих тарифів, установлених місцевими органами влади та на підставі показань приладів обліку споживання теплової енергії.

Згідно п.п. 1,4,6 п. 17 вказаної Постанови споживач зобов`язаний: оплачувати послуги в установлений договором строк; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню в установленому законом та цим договором розмірі.

Відповідно до п.п.1, 1-1п.18 вказаної Постанови виконавець має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги пеню у розмірі, встановленому законодавством і цим договором; здійснювати нарахування за надані послуги за розрахунковий період.

На підставі ч. 2 ст. 317 ЦК України, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно норм ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (надалі - Правила) споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст. 382 Цивільного кодексу України та рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004р. №4-рп/2004 власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання, зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Відключення квартири від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від такої участі, оскільки чинними нормативно-правовими актами не передбачено звільнення споживачів (зокрема, і тих, що користуються послугами з централізованого опалення та встановили індивідуальні (автономні) системи опалення у квартирі) від обов`язку оплати послуг з централізованого опалення місць загального користування.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 р. №359 затверджено Методику розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, якою встановлено, згідно з п. 1.2., порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (далі - Методика) та яка застосовується до усіх споживачів в будинку.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду в постановах від 15 березня 2018 року у справі №401/710/15-ц та від 22 грудня 2020 року у справі №311/3489/18 відсутність договору про надання послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості відповідача за оплату отриманих комунальних послуг за період з січня 2019 року по січень 2022 року складає в сумі 3 397 грн. 82 коп., втрати від інфляційних процесів 593 грн. 99 коп. та 3 % річних в розмірі 86 грн. 49 коп., а всього 4078 грн. 30 коп.

Відповідачем порушено встановлені зобов`язання по оплаті наданих комунальних послуг, що тягне настання цивільно-правової відповідальності винних осіб, який має сплатити суму боргу, про яку просить позивач.

З огляду на зазначені правовідносини судом виявлено цивільне право позивача на примусове виконання грошового зобов`язання.

Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які згідно ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 11, 16, 526, 527, 530, 610 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265, 274, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії місць загального користування з урахуванням втрат від інфляційних процесів та 3% річних задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради суму заборгованості за спожиті послуги з опалення місць загального користування у розмірі 4 078 (чотири тисячі сімдесят вісім) гривень 30 копійок, яка складається з: 3 397, 82 гривень заборгованість за опалення місць загального користування; 593, 99 гривень інфляційні витрати; 86, 49 гривень 3% річних на заборгованість.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Позивач: Комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради (знаходиться за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 3-В, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ).

Суддя І.Ю. Котлярова