Провадження № 2/229/127/2023
РІШЕННЯ

іменем України

23 червня 2023 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Грубника О.М.,

за участю секретаря судового засідання Варламової О.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" Виробничої одиниці «Дружківкатепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві, яка надійшла до суду 08.02.2021 року, представник позивача вказав, що обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" Виробнича одиниця «Дружківкатепломережа» є постачальником теплової енергії у багатоквартирні житлові будинки м. Дружківки. Відповідач несвоєчасно сплачував послуги за фактично отриману теплову енергію, у зв`язку з чим порушив умови її сплати. За період з 01.05.2015 року по 31.12.2020 року за відповідачем утворилася заборгованість перед позивачем за фактично отриману теплову енергію у загальній сумі 37 977,99 грн, яка складається з основного боргу у розмірі 31578,36 грн, суми інфляційних збитків 6315,85 грн. та трьох відсотків річних 83,78 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість по оплаті за опалення та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Згідно з ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 25.02.2021 року було відкрито провадження у справі та вирішено проводити судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

Заочним рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 12.05.2021 року позовні вимоги обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" Виробнича одиниця «Дружківкатепломережа» задоволено повністю.

20.01.2022 року позивач подав до Дружківського міського суду Донецької області заяву про поновлення пропущеного строку для звернення з заявою про перегляд заочного рішення та скасування заочного рішення.

21.01.2022 року ухвалою Дружківського міського суду Донецької області, строк для подачі ОСОБА_1 заяви про скасування заочного рішення поновлено.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 04.03.2022 року, заочне рішення від 12.05.2021 року за позовом обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" Виробничої одиниці «Дружківкатепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

З клопотанням, відповідно до положень ст.277 ЦПК України, про розгляд справи в загальному позовному провадженні, відповідачі не зверталися.

У судове засідання представник позивача не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив застосувати строк позовної давності.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 (з 27.03.2020 року), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25), що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дружківської міської ради.

Зазначена квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні. Відповідач не відмовлявся від даних послуг і не надав суду доказів, що він не користувалася послугами теплопостачання, або мав претензії до якості послуг з теплопостачання. Окреме індивідуальне опалення в квартирі відсутнє.

Факт надання послуг з централізованого опалення щодо будинку, де знаходиться квартира, в якій мешкає відповідач належними та допустимими доказами відповідно до ст.ст. 77, 78 ЦПК України не спростовано.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч.1 ст.13 закону «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування,

обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоча у ч.1 ст.19 закону №1875-ІV й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений у п.5 ч.3 ст.20 закону №1875-ІV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно з п.п. 18, 20, 21, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року(з наступними змінами), споживач зобов`язаний проводити оплату послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно установлених тарифів споживання до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із розрахунку за особистим рахунком № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 відповідач не сплачував за послуги теплопостачання в період з 01 травня 2015 року по 31 грудня 2020 року у зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 37 977,99 грн.

На ім`я відповідача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , з якого вбачається, що споживач послуг з теплопостачання квартири не здійснював оплату послуг з теплопостачання, яку отримував у свою квартиру з травня 2015 року. Станом на 31 грудня 2020 року сума заборгованості складає 31578,36 грн.

Поряд з цим, позивачем надано розрахунок інфляційних втрат та 3 відсотків річних за особовим рахунком № НОМЕР_1 , згідно з яким відповідачу нараховано інфляційні збитки в розмірі 6315,85 грн та 3 відсотки річних в розмірі 83,78 грн.

Оскільки відповідач не оплачував отримані послуги, відповідно, у позивача виникло право на звернення до суду з вимогою про стягнення з них заборгованості.

Відповідач у заяві про скасування заочного рішення суду, просить застосувати при розгляді даної справи строк позовної давності, але суд звертає увагу, що відповідач зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 27.03.2020 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майнв № 335280073, відомостей щодо того, що ОСОБА_1 є власником зазначеної квартири у суду немає, із чого суд приходить до висновку, що відносини між сторонами виникли лише з 27.03.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тому в даному випадку позовна давність не може бути застосована, а стягнення заборгованості з ОСОБА_1 може бути здійснено частково лише з наступного місяця після дати його реєстрації за даною адресою, а саме з 01.04.2020 року

За період з 01.04.2020 року до 31.12.2020 року сума заборгованості за спожиту теплову енергію складає 3583,83 грн (нарахування в зазначений період: квітень 2020 166,07 грн, з травня 2020 року по жовтень 2020 року 0,00 грн; листопад 2020 1335,40 грн та 52,84 грн абонентське обслуговування, грудень 2020 2003,10 грн та 26,42 абонентське обслуговування.)

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що сума заборгованості у розмірі 3583,83 грн. має бути стягнута на користь позивача з відповідача. В решті суми необхідно відмовити.

Окрім цього, відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, відповідно у позивача виникло право, згідно зі ст. 625 ЦК України, вимагати сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, та 3 % річних від суми простроченої заборгованості.

Оскільки відповідач порушив строки платежів за послуги з теплопостачання, позивач з цього приводу 11 жовтня 2021 року звернувся до суду, тому відповідач повинен відповідно до ст. 625 ЦК України сплатити позивачу інфляційні збитки та три проценти річних від суми заборгованості, які в свою чергу підлягають перерахунку в межах строку позовної давності та відповідно до розміру заборгованості яка підлягає стягненню з відповідача.

Наслідки прострочення відповідачем грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від відповідача за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини відповідача.

Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов`язання за рахунок іншої. Матеріальне становище учасників цивільного обороту схильне до змін, тому не виключено, що відповідач, який не може виконати грошове зобов`язання на теперішній час, матиме можливість виконати його в майбутньому. Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов`язання, не звільняє його від відповідальності.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню за період з 01.04.2020 року по 31.12.2020 року інфляційні втрати в розмірі 81,67 грн(за розрахунком: 3 583,83 грн. (сума боргу) ? 102,14% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 3 583,83 грн. (сума боргу) = 76,70 грн.) та 3% річних в сумі 26,74 грн (за розрахунком: 3583,83 (сума боргу) ? (3%Процентна ставка (%) / 100% ? 91(Кількість днів) / 366(Кількість днів у році]).

Відповідач ОСОБА_1 є інвалідом І групи підгрупи Б по зору, що підтверджується Довідкою №369247 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією та копією пенсійного посвідчення. Відповідно до п.п.9 п.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Керуючись ст.ст. 2,4,5,10-13,76-81,89,263-265,268,273 ЦПК України, ст.5 ЗУ «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

позов обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненрго", , р/р НОМЕР_3 у філії Донецьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», заборгованість за теплопостачання за період з 01.04.2020 року до 31.12.2020 року в сумі 3583 (три тисячі п`ятсот вісімдесят три) грн 83 коп, інфляційні збитки в розмірі 76 (сімдесят шість) грн 70 коп, три відсотки річних в розмірі 26 (двадцять шість) грн 74 коп, а всього 3687 (три тисячі шістсот вісімдесят сім) грн 27 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дружківський міський суд Донецької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 23 червня 2023 року

Суддя: О.М. Грубник