Ухвала

12 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 295/4072/21

провадження № 61-10012св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 липня 2022 року у складі судді Зосименка О. М. та постанову Житомирського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у складі колегії суддів: Павицької Т. М., Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив визнати частково недійсним, з моменту вчинення, шлюбний договір укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В. Я. та зареєстрований в реєстрі за № 9292 від 26 вересня 2020 року, а саме пункти 4 та 7 вказаного шлюбного договору.

Позов обґрунтовано тим, що він є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказував, що після смерті батька у встановлений законодавством строк він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, згідно якої було відкрито спадкову справу № 66800004. Зазначав, що його батько ОСОБА_5 понад 10 років перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Вказував, що за час шлюбу його батька та відповідача було придбано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку кадастровий номер :04:020:0062. Зазначав, що вказаний вище будинок належав ОСОБА_2 та його батькові на праві спільної сумісної власності подружжя.

Вказував, що 17 листопада 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки в 1/2 частці. Зазначав, що законність такого продажу спадкового майна обґрунтована шлюбним договором від 26 вересня 2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В. Я. Стверджував, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є він, його рідний брат ОСОБА_6 та дружина батька - ОСОБА_2 . Зазначав, що його брат відмовився від своєї частки на його користь, тому він має право на 1/3 частки спірного житлового будинку та земельної ділянки. Вважав шлюбний договір укладений між його батьком та ОСОБА_2 частково недійсним, оскільки він суперечить нормам Сімейного кодексу України (далі - СК України) та ставить ОСОБА_5 у вкрай невигідні умови, оскільки передання відповідачу у власність всього майна належного його батькові поставило його у надзвичайно невигідне матеріальне становище. Крім того, стверджував, що його батько хворів, а тому не міг усвідомлювати значення своїх дій. Враховуючи вищевикладене просив задовольнити його позов в повному обсязі.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 липня 2022 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним пункт 4 шлюбного договору: «Все рухоме (у тому числі але не виключно акції підприємств, сертифікати, депозити в банках в будь-якій валюті, будь-які грошові кошти в будь-яких установах, інтелектуальні та авторські права тощо) та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , набуте нею до реєстрації шлюбу та набуте на будь-яких підставах та за будь-якими правочинами, в тому числі за кредитні кошти, ОСОБА_2 в період шлюбу, або яке зареєстроване або яке буде зареєстровано на її ім`я у встановленому законодавством порядку, буде належати ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності, тобто вважатися роздільним майном подружжя. Такий режим власності на майно буде зберігатися також у випадку збільшення цінності майна у результаті трудових або грошових внесків подружжя у період шлюбу, а також збільшення вартості вказаного майна в результаті прибудови та ремонту, здійснених у період шлюбу. Розпорядження (продаж, дарування, обмін, застава тощо) вказаним рухомим та нерухомим майном ОСОБА_2 може здійснювати самостійно без згоди ОСОБА_5 . Вважається, що кожен із подружжя під час розпорядження та/або придбання майна, діє за згодою іншого. Я, ОСОБА_5 , відносно майна, придбаного та/або зареєстрованого відповідно до діючого законодавства на ім`я ОСОБА_2 будь-яких прав не набуваю. Зобов`язуюсь також не пред`являти вимог щодо майна , що належить та буде належати моїй дружині, ОСОБА_2 та розподілу частки в цьому майні у зв`язку із розподілом майна подружжя», укладеного 26 вересня 2020 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ». Визнано недійсним пункт 7 шлюбного договору: «Таким чином сторони прийшли до згоди, що все набуте ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі нерухоме, а також рухоме майно, що потребує та не потребує реєстрації, буде роздільним майном подружжя та належати на праві особистої приватної власності тому із подружжя, на чиє ім`я воно буде зареєстровано та/або придбано. Розпорядження цим майном буде здійснюватися кожним з подружжя самостійно (без згоди дружини або чоловіка), незалежно від форми правочинів. Своєю особистою приватною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 володіють, користуються і розпоряджаються на власний розсуд, вчиняють будь-які дії щодо свого майна, не узгоджуючи питання одне з одним. Вважається, що кожен із подружжя під час розпорядження та/або придбання майна діє за згодою іншого», укладеного 26 вересня 2020 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Вирішено питання судових витрат.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи

ОСОБА_3 11 жовтня 2022 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 липня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що судами застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 28 січня 2015 року у справі № 6-230цс14 та постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 331/8757/14-ц.

Крім того, на думку заявника, судами порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_2 12 жовтня 2022 року засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 липня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У касаційній скарзі заявниця посилається на те, що судами застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 28 січня 2015 року у справі № 6-230цс14 та постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 755/19197/18, від 12 серпня 2020 року у справі № 626/4/17.

Крім того, на думку ОСОБА_2 , судами порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

У листопаді 2022 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_3 , в якому, посилаючись на необґрунтованість касаційної скарги, заявник просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Крім того, відзив містить клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу, у розмірі 10 200,00 грн, які поніс позивач у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції.

У листопаді 2022 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргуОСОБА_2 , в якому, посилаючись на необґрунтованість касаційної скарги, заявник просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Крім того, відзив містить клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу, у розмірі 10 200,00 грн, які поніс позивач у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 13 жовтня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_3 передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 17 жовтня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 у справі № 295/4072/21 з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України); витребувано з Богунського районного суду м. Житомира матеріали справи № 295/4072/21; надано учасникам справи строк на подання відзивів на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 у справі № 295/4072/21 з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України та надано учасникам справи строк на подання відзивів на касаційну скаргу.

У листопаді 2022 року матеріали справи № 295/4072/21 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання частково недійсним шлюбного договору, за касаційною скаргоюОСОБА_3 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 липня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 26 квітня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

О. В. Ступак