Заводський районний суд м. Запоріжжя
Провадження №: 2-др/332/9/23
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2023 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря судового засідання - Божко В.О., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНКІ БРАЗЕРЗ» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНКІ БРАЗЕРЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Логачов Володимир Вікторович до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНКІ БРАЗЕРЗ» про захист прав споживачів,-
У своєму клопотанні позивач вказує, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2023 у справі № 332/1410/22 позов ТОВ «МАНКІ БРАЗЕРЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати задоволено частково.
В порядку, передбаченому частиною 8 статті 141 ЦПК України, після ухвалення рішення по суті позовних вимог, ним до суду буде подано докази, які підтверджують розмір витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, та повинні бути стягнуті за рахунок відповідача у даній судовій справі.
Як зазначає Позивач, в процесі підготовки позовної заяви, а також під час розгляду справи Позивачу надавалась професійна правнича допомога Адвокатом, на підставі Договорів, а саме:
05.03.2022 року між Адвокатом Мякотою С.В. та ТОВ «МАНКІ БРАЗЕРЗ» укладений Договір № 17 про надання правової допомоги.
Крім того, 26.08.2022 року між Адвокатом Сухоруковою Н.М. та ТОВ «МАНКІ БРАЗЕРЗ» укладений Договір № 10 про надання правової допомоги.
Представник Позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність суду не надав.
Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, що передбачено ч. 4 ст. 270 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право ,не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, 05.03.2022 року між Адвокатом Мякотою С.В., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЗП 002875, з однієї сторони, та ТОВ «МАНКІ БРАЗЕРЗ», код ЄДРОПУ 43741413, в особі директора Волкова В.П. діючого на підставі Статуту, з іншої сторони, укладений Договір № 17 про надання правової допомоги.
26.08.2022 року між Адвокатом Сухоруковою Н.М., яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЗП 002937, з однієї сторони, та ТОВ «МАНКІ БРАЗЕРЗ», код ЄДРОПУ 43741413, в особі директора Волкова Володимира Петровича діючого на підставі Статуту, з іншої сторони, укладений Договір № 10 про надання правової допомоги.
Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Договорів, предметом договору є здійснення Адвокатом представництва та надання інших видів правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором.
Адвокат зобов`язується здійснювати представництво та надання інших видів правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до п. 4.2. Договорів, Клієнт оплачує Адвокату гонорар після підписання сторонами акта наданих послуг ( виконаних робіт) шляхом перерахування вказаної в ньому суми на банківський рахунок Адвоката або у готівковій формі, зазначивши про це у Акті наданих послуг.
На виконання умов Договору № 17 від 05.03.2022 були надані послуги на загальну суму у розмірі 3000,00 грн., а саме: підготовка позовної заяви №01/07 від 01.07.2022 - 2000,00 грн. та підготовка відповіді на відзив від 22.08.2022 - 1000,00 грн.
Наведене підтверджується детальним описом робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги у справі від 22.08.2022 та Актом приймання-передачі наданих послуг від 22.08.2022 р.
Наведене підтверджується детальним описом робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги у справі від 13.03.2023 та Актом приймання-передачі наданих послуг від 13.03.2023.
Вказані суми вартості послуг Адвокатів сплачені Позивачем у готівковій формі в момент підписання Актів приймання-передачі наданих послуг від 22.08.2022 та 13.03.2023, що підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг від 22.08.2022 та Актом приймання-передачі наданих послуг від 13.03.2023.
Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Тобто, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.
Отже, представником позивача надано належні докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи.
При цьому, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.
Відповідач не виконав обов`язку доведення не співмірності заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу.
Разом з цим, як зазначалося раніше, відповідно до п. 3 ч. 2ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2023 у справі № 332/1410/22 позов ТОВ «МАНКІ БРАЗЕРЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати задоволено частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. 270, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд, -
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНКІ БРАЗЕРЗ» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНКІ БРАЗЕРЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Логачов Володимир Вікторович до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНКІ БРАЗЕРЗ» про захист прав споживачів - задовольнити частково.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.І. Ретинська