Провадження № 2/161/459/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Жаловаги І.П.,

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційного банку «Приватбанк» через свого представника звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування вимог вказує, що 16.03.2011 року ОСОБА_5 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н. останньому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 17000 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, однак відповідач порушив умови договору та не повернув кредит у встановлений строк.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком становить 17010,91 грн. (заборгованість за тілом кредиту).

Спадкоємцями боржника є відповідачі, які прийняли спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 19.10.2021 року банком до Луцької районної державної нотаріальної контори направлена претензія кредитора, на підставі якої була заведена спадкова справа.

З огляду на наведене, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 17010,91 грн. та судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 18.11.2022 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою суду від 18.11.2022 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів: витребувано в Торчинській територіальній громаді довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату смерті ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); витребувано в Луцькій районній державній нотаріальній конторі Волинської області копію спадкової справи, заведеної після померлого.

Станом на дату розгляду справу письмових відзивів від відповідачів на адресу суду не надходило.

Представник позивача в письмовій заяві просить здійснювати розгляд справи без її участі, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив. Зазначив, що відомостей про прийняття спадщини будь-ким з відповідачів немає, відтак вимоги не підлягають до задоволення.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 16.03.2011 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений. Останній підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку». Заявою Позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування а АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.01.2021 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.66).

Згідно з наданими позивачем розрахунком та випискою по картковому рахунку заборгованість позичальника перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором б/н від 16.03.2011 року станом на день смерті останнього становила 17010,91 грн.

Відповідно до ч.1 ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Частиною 1 ст. 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

З відомостей УДМУ України у Волинській області вбачається, що відповідачі на момент смерті ОСОБА_5 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 94-96).

19.10.2021 року банком до Луцької районної державної нотаріальної контори направлена претензія кредитора, на підставі якої була заведена спадкова справа №262/2021 (а.с.112).

З відповіді державного нотаріуса слідує, що станом на 28.10.2021 року спадкоємці померлого в нотаріальну контору із заявами з питань оформлення спадщини не звертались (а.с.115).

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Разом з тим, за змістом положень ст. 1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачений статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем АТ КБ «Приватбанк» не подано, а судом в ході розгляду справи не здобуто жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого чи нерухомого майна та його вартості.

Будь-які інформаційні довідки про нерухоме майно, що належало безпосередньо спадкодавцю в матеріалах даної справи відсутні.

Частиною першою статті 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У матеріалах справи відсутні докази про подання будь-ким з відповідачів заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Реєстрація за місцем проживання будь-якої особи зі спадкодавцем сама по собі не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого.

Вказане узгоджується з правовими висновками, висловленими в постановах Верховного Суду по справі № 320/6489/16-ц від 21 серпня 2019 року, № 937/10434/19-ц від 19 травня 2021 року.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що відповідачі отримали у спадщину будь-яке майно після смерті ОСОБА_5 . Відтак, останні не набули статусу спадкоємців, отже обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи відсутній.

Таким чином, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст.2,10, 12, 141,247, 258, 259,263-265, 274-279 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення буде складено 11 квітня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк