Справа № 459/1027/23
Провадження № 2/459/172/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до відкриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Провадження у даній справі ще не відкрито, оскільки до суду не надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів.

07.04.2023 до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просила з метою забезпечення позову накласти арешт на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свою заяву обґрунтовувала тим, що 11.10.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб. За час спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було надано в позику ОСОБА_3 за договором позики від 28.10.2022 грошові кошти на суму 67 000, 00 доларів США. Договір позики був оформлений в приватного нотаріуса Магировської Олени Вікторівни. Також на забезпечення виконання вказаного договору позики був укладений іпотечний договір, предметом якого був будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Строк виконання зобов`язання становить 28.10.2022. На даний час, за наявною в позивача інформацією, кошти не повернуті. Про те обидва відповідачі уникають зустрічей на предмет повернення позичених коштів та вчиняють дії, щоб не повернути позивачці спірні кошти. Тому позивачка просить забезпечити позов, оскільки вищезазначена квартира, яка зареєстрована за відповідачем ОСОБА_3 та перебуває у заставі у відповідача ОСОБА_2 , може бути в будь - який час відчужена третім особам, що унеможливить або ж утруднить у майбутньому виконання судового рішення по справі. Позивачка вважає, що оскільки, об`єктом забезпечення позики є нерухоме майно, яке зареєстроване за ОСОБА_3 , та перебуває в заставі ОСОБА_2 може в будь - який час бути відчуженим третім особам без відома позивача, а значить в разі задоволення позову існує реальна загроза утруднення виконання чи невиконання такого рішення, тому вважає за необхідне накласти арешт на це нерухоме майно та заборонити відповідачам вчиняти будь які дії із цим майном.

Розглянувши дану заяву, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, серед іншого, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Вимога ст. 151 ЦПК України є імперативною, а отже, її додержання є обов`язковим.

До заяви про забезпечення позову, поданої ОСОБА_1 доказів сплати судового збору не додано.

В заяві ОСОБА_1 просила звільнити її від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, обґрунтовуючи таке клопотання тим, що у 2022 році вона не отримувала жодні доходи.

Розглянувши таке клопотання заявника, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про стягнення судового збору» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов , зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно з ч.2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Законом України "Про судовий збір" (стаття 8) визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі N 338/158/19 (провадження N 61-11548св20) зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Як вже зазначалося вище, заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтовувала своїм незадовільним майновим станом, що перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову заявник подала відомості з Пенсійного фонду України станом на 23.03.2023 та відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми, виплачених доходів станом на 23.03.2023.

Разом з тим, дані документи не свідчать про відсутність інших доходів у заявника. Заявник є особою працездатного віку, даних, що за станом здоров`я він не може працювати немає, на час звернення до суду з заявою заявниця не надала належних та достатніх доказів того, що її майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір у розмірі, що визначено в ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а надані нею документи не відображають в повній мірі її майновий стан та неможливість сплати судового забору.

Будь-яких інших доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, що могли б слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору, заявником не надано.

Отже, приймаючи до уваги вищезазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, суд не вбачає обґрунтованих та переконливих підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання клопотання про забезпечення позову, а тому вважаю, що заявник, як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України - суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, зазначена заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, оскільки подана з порушенням вимог статті 151 ЦПК України, а саме: до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 536,80 грн.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М. В. Мельникович