Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/89/23

Провадження № 2/943/458/2023

11 квітня 2023 року м. Буськ Львівська область

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Шендрікова Г. О.

за участю секретаря судового засідання Бузун О.О.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Буську без фіксації технічним засобом цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із указаним позовом до Буської міської ради. Просить визнати за нею право власності на середню земельну частку (пай) розміром 1,70 умовних кадастрових гектари, з них 1,55 га ріллі та 0,15 га кормових угідь, розташованих на території Милятинської ради Буського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті її баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування заявлених вимог позивачка покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на належну спадкодавцю земельну частку (пай). На момент смерті спадкодавця разом із нею зареєстровані та проживала її внучка ОСОБА_1 . Відтак позивачка вважає, що вона фактично прийняла спадщину після смерті баби, але не може оформити своїх спадкових прав через втрату спадкодавцем оригіналу сертифіката на право приватної власності на спадкове майно (земельний пай), крім того 13.06.1996 року ОСОБА_2 за життя розпорядилася усім своїм майном в користь позивачки, склавши заповіт, який посвідчений секретарем Милятинської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 27, а тому просить позов задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання. До матеріалів справи додала заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.

Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника до суду не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання, направивши письмову заяву від 08.02.2023 за №333, у якій проти задоволення заявленого позову заперечують, оскільки спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку(пай), а не правом власності.

У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10.02.1997 року Милятинською сільською радою Буського району, Львівською області, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із листа відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області №Л-65/0-0.20-62/132-21 від 08.09.2021 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 був зареєстрований сертифікат на право на середню частку (пай) серії ЛВ № 4789 від 05.05.1997 року із земель НААГ «Вільна Україна», виданого на підставі розпорядження Буської райдержадміністрації від 25.04.1997 року № 148, загальною площею 2,17 умовних кадастрових гектари.

Та, беручи до уваги розпорядження голови Буської районної ради від 14.02.2000 року №72 Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на гр. ОСОБА_2 рахувалась розрахункова частка 1,70 умовних кадастрових га, з них ріллі 1,55 га, кормових угідь 0,15 га, що знаходяться на території Милятинської сільської ради.

З довідки виконкому Буської міської ради № 410 від 09.07.2021 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_2 , разом із нею проживала однією сім`єю внучка ОСОБА_1 , вступила в управління та розпорядження майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права.

Нормою статті 316 цього Кодексу визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Аналогічною за змістом є норма

За змістом ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 та статті 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 548 ЦК УРСР, яка була чинною на момент відкриття спадщини, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР).

Крім того, згідно листа Буської державної нотаріальної контори №88/01-16 від 21.02.2023 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

ОСОБА_2 за життя розпорядилася усім своїм майном в користь позивачки, склавши заповіт 13.06.1996 року, який посвідчений секретарем Милятинської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 27. 02 червня 1997 року посвідчено секретарем виконкому що даний заповіт не змінювався і не відмінявся.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини.

З огляду на те, що позивачка є спадкоємцем за законом, яка вступила в управління спадковим майно, прийняла спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, те що за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності, відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

При цьому, суд вважає заперечення відповідача проти позову такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом, спростовуються вищенаведеними обставинами, підтвердженими належними та допустимими доказами.

Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно земельну частку (пай), яка належала померлому батьку позивача в порядку спадкування за законом після його смерті.

Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Ураховуючи викладене, на підставі ст.ст.524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року, керуючись ст.ст. 8, 10, 58, 60, ч. 4 ст. 174, 212, 215 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на середню земельну частку (пай) загальною площею 1,70 умовних кадастрових га, з них ріллі 1,55 га, кормових угідь 0,15 га, що знаходяться на території Буської міської ради (колишньої Милятинської сільської ради Буського району) Золочівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено: 11.04.2023 р.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: с. Старий Милятин Золочівського району Львівської області.

Відповідач: Буська міська рада, адреса: площа 900 річчя Буська, 1 м. Буськ Золочівського району Львівської області 80500.

Суддя: Г. О. Шендрікова