Справа № 204/3956/23
Провадження № 2/204/1716/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровську у складі головуючого судді Чудопалової С.В., розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи, заяву представника позивача - адвоката Віданової Олени Васмилівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, у справі запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та 3% річних ,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Красногврдійського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та 3% річних.

Ухвалою судді від 07.04.2023 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Разом з позовом представник позивача подав до суду заяву в якій просять в порядку забезпечення позову накласти арешт на рухоме майно та на грошові кошти, що належить ОСОБА_2 , що знаходяться на будь-яких його рахунках, відкритих у банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали про забезпечення позову, у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог у розмірі 4 090 038,09 (чотири мільйони дев`яносто тисяч тридцять вісім) гривень 09 коп. Вважає, що відсутність заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме майно та на грошові кошти, які належать відповідачу, унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову. Відповідно до ч. 13 ст.7та ч. 1 ст.153 ЦПК Українирозгляд цієї заяви здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Відповідно до ч.ч.1, 2ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У частині 1 статті 150 ЦПК України наведено перелік видів заходів забезпечення позову, серед яких накладення арешту на майно.

За змістом ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення. Так, накладення судом арешту на банківські рахунки відповідача чинним законодавством не передбачено, але суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських установах або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником (постанова Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 320/3560/18). Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки відповідача, позивач не надає доказів, які б підтверджували відомості про номери рахунків, суму грошових коштів на цих рахунках. Відсутність цих відомостей не дає змоги визначити співмірність засобів забезпечення позову із заявленими вимогами. Із наведеного слідує, що відомості про те, на яких рахунках, в яких банківських установах та в якому розмірі перебувають грошові кошти відповідача є необхідними для забезпечення позову. Варто зазначити, що як зазначає представник позивача у заяві про забезпечення позову, нерухомого майна , на яке може бути звернено стягнення згідно даних ЄРРП, відповідач вже не має, оскільки ще у 2021 році відчужив його . Зазначає, що відповідач користується транспортними засобами, але позивачу не відомо чи перебувають такі у власності відповідача. Таким чином, у заяві про забезпечення позову позивач не зазначив відомостей про рухоме майно, яке належать відповідачу, про накладення арешту на яке він просить. Відсутність у суду відомостей про перелік та вартість рухомого майна, на яке просить накласти арешт позивач, також не дає суду змоги визначити співмірність засобу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Аргументи позивача про не виконання відповідачем аліментних зобов`язань є підставами позову, яким суд надасть оцінку виключно під час розгляду справи по суті, з`ясовуючи фактичні обставини справи та надаючи доказам оцінку. Суд встановив, що позивач не надав доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, які спрямовані на ухилення від виконання аліментних зобов`язань. Також позивач не надав доказів реальної небезпеки ускладнення чи неможливості виконання рішення суду. Суд вважає, що твердження позивача про можливе ухилення відповідача від виконання припустимого позитивного для позивача рішення суду, без надання відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для застосування забезпечення позову у виді накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача. В контексті цього, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту рухомого майна, право власності відповідача на які не підтверджено та ціна яких суду невідома, може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти цим забезпеченням. Таким чином, запропоновані заходи забезпечення цього позову є явно неспівмірними з цим позовом, з огляду на наведене, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню. Керуючись ст.149,150,152-154, 157 ЦПК України, суд, -

. у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача- адвоката Віданової Олени Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в п`ятиденний строк з дня її проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В.Чудопалова