ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1332/23 Справа № 214/8906/20 Суддя у 1-й інстанції - Ковтун Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

за участю секретаря Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №214/8906/20 за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ямковий Владислав Іванович,

на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року,

встановив:

У грудні 2020 року Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» (далі за текстом АТ «Креді Агріколь Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 30 березня 2016 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено Комплексний договір № 3/2585450, у відповідності до умов якого позивач надає відповідачу кредит на споживчі потреби в сумі 789 157,82 гривень строком з 30 березня 2016 року по 29 березня 2023 року, а ОСОБА_1 одержує та повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту.

Вказує, що банк виконав умови кредитного договору, надав ОСОБА_1 кредитні кошти у зазначеному вище розмірі.

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 належним чином взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, станом на 17 листопада 2020 року у відповідача наявна заборгованість перед позивачем на загальну суму 422 321,40 гривень, з яких: 381 226,35 гривень заборгованість за кредитом; 16 503,89 гривень прострочена заборгованість за кредитом; 3 305,58 гривень нараховані відсотки за період з 01 листопада 2020 року по 17 листопада 2020 року; нараховані відсотки (при реструктуризації) - 14 737,23 гривень та прострочені відсотки в сумі 6548,35 гривень.

Зазначену суму заборгованості АТ «Креді Агріколь Банк» просив стягнути з ОСОБА_1 на їх користь, а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 334,82 гривень.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року позов АТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №3/2585450 від 30 березня 2016 року задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №3/2585450 від 30 березня 2016 року, що виникла станом на 17 листопада 2020 року виникла в сумі 422 321,40 гривень, з яких: 381 226,35 гривень сума заборгованості по тілу кредиту; 16503,89 гривень прострочена заборгованість за кредитом; 3 305,58 гривень нараховані відсотки за період з 01 листопада 2020 року по 17 листопада 2020 року; 14 737, 23 гривень нараховані відсотки (при реструктуризації), 6 548,35 гривень - прострочені відсотки. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 6 334,82 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ямковий В.І., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції про достатність наявних в матеріалах справи письмових доказів та наданих позивачем доказів на підтвердження заборгованості та її розміру не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що позивач, зазначаючи розмір заборгованості за кредитним договором, не навів розрахунок такої суми заборгованості із зазначенням періоду утворення заборгованості, формул розрахунку, співвідношення з графіком погашення кредиту.

Також вказує, що судом першої інстанції при вирішенні питання про стягнення з відповідача нарахованих під час реструктуризації заборгованості відсотків в сумі 14 737,23 гривень не враховано, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження погодження сторонами реструктуризації заборгованості, її умов, порядку нарахування цих відсотків, періоду нарахування тощо.

Доданий позивачем до позовної заяви графік погашення заборгованості, на думку скаржника, роздрукований таким чином, що його неможливо прочитати.

Надані позивачем «Правила надання споживчого кредиту в ПАТ «Креді Агріколь Банк» та умови страхування життя страхувальника», які містять загальні умови кредитування та порядок надання кредиту, не містять підпису ОСОБА_1 ..

Також вказує, що банком не надано суду достатніх та достовірних доказів утворення заборгованості за кредитним договором, що виключало можливість задоволення позову за наявними у справі матеріалами та зумовлювало необхідність відмови у позові, що залишилося поза увагою суду.

З метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, для перевірки доводів апеляційної скарги, а також, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 не брала участь в суді першої інстанції та була позбавлена можливості заявити клопотання про витребування доказів, адвокат просить суд апеляційної інстанції витребувати у позивача АТ «Креді Агріколь Банк» письмові докази у вигляді обґрунтованого розширеного розрахунку заборгованості по Комплексному договору №3/2585450, укладеному 30 березня 2016 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 , за весь період дії договору станом на 17 листопада 2020 року, в розрізі нарахованої згідно з погодженим сторонами графіком погашення кредиту суми поточної заборгованості за кредитом та нарахованих відсотків за період з 30 березня 2016 року по 17 листопада 2020 року, окремо нарахованих відсотків при реструктуризації, розрахунок простроченої заборгованості за кредитом, прострочених відсотків, (із зазначення алгоритму, формул та періоду розрахунку щодо кожного нарахування); розрахунок фактично сплачених позичальником сум, з розбивкою зарахування кожного платежу на: погашення тіла кредиту, процентів за користування кредитом; пені за прострочення сплати кредиту, штрафних санкцій; докази реструктуризації заборгованості по Комплексному договору №3/2585450, укладеному 30 березня 2016 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року клопотання адвоката Ямкового В.І., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про витребування доказів задоволено та витребувано письмові докази у позивача.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Ямковий В.І., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав та просив її задовольнити. Також подав додаткові пояснення до апеляційної скарги в яких, посилаючись на те, що витребувані на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року у банку письмові докази не підлягають врахуванню та оцінці судом апеляційної інстанції через порушення позивачем встановленого процесуальним законодавством порядку подання додаткових доказів. Також, посилаючись на те, що відповідач не приймала участь у розгляді справи в суді першої інстанції, просив застосувати строки позовної давності, зазначаючи, що трирічний строк позовної давності за вимогами, заявленими до відповідача 15 грудня 2020 року, перебуває в межах періоду з 15 грудня 2017 року по 15 грудня 2020 року, тому здійснення позивачем розрахунку сум заборгованості за кредитним договором, яка виникла за межами вказаного строку позовної давності, є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині у зв`язку з пропуском вказаного строку. Також вказав, що наданий банком детальний розрахунок не обґрунтований та не підтверджується математичними розрахунками.

В судовому засіданні апеляційного суду Онішкевич М.М., який діє в інтересах АТ «Креді Агріколь Банк», просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ямковий В.І., підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення відповідає в повній мірі.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За вимогами ст. 1046,1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 березня 2016 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 був укладений комплексний договір № 3/2585450. (а.с. 34-41)

Також судом встановлено, що, відповідно до п. 1.1. вказаного договору, Банк надає позичальнику кредит у сумі 789 157,82 гривень. Строк користування кредитом з 30 березня 2016 року по 29 березня 2023 року включно. (Додаток № 2 до договору)

Відповідно до п. 1.3.1. вказаного договору, за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно в розмірі 17,60% річних, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором.

Судом встановлено, що АТ «Креді Агріколь Банк» були надані грошові кошти ОСОБА_1 в розмірі, передбаченому договором, що підтверджується меморіальним ордером № 003 від 30 березня 2016 року на суму 773 760 гривень. (а.с.7)

Згідно виписок з рахунку ОСОБА_1 , вона зобов`язання, передбачені договором № 3/2585450 та додатку № 1 до кредитного договору, не виконувала, належні платежі не здійснювала, строків виконання зобов`язань не дотримувалась. (а.с. 46-48)

Також судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання відповідачем, позивач направив відповідну вимогу за вих. №10451/2542 від 05 серпня 2020 року щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за комплексним договором № 3/2585450. (а.с.5)

Згідно з розрахунком заборгованості від 17 листопада 2020 року виникла прострочена заборгованість по тілу кредиту в сумі 16 503,89 гривень, заборгованість по нарахованим відсоткам за період з 01 листопада 2020 року по 17 листопада 2020 року в сумі 3 305,58 гривень, прострочені відсотки в сумі 6 548, 35 гривень, заборгованості по тілу кредиту в сумі 381 226, 35 гривень, нараховані відсотки в сумі 14 737, 23 гривень, а всього 422 321, 40 гривень. (а.с.4)

Задовольняючи позовні вимоги АТ «Креді Агріколь Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять достатньо письмових доказів на підтвердження позовних вимог, кредитний договір підписаний сторонами належним чином, з дотриманням вимог чинного законодавства, письмовими доказами підтверджується наявність та розмір заборгованості відповідача перед позивачем.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, пунктом 1.2. кредитного договору №3/2585450 від 30 березня 2016 року визначено, що кредит надається позичальнику в сумі 773 760 гривень на купівлю транспортного засобу для особистих потреб: марка Toyota, модель RAV4, державний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску;

Також, згідно п.1.2.2. кредитного договору кредит надається позичальнику в сумі 15 397, 82 гривень на сплату страхової премії за договором добровільного страхування від нещасних випадків, укладений між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АХА Страхування Життя», позивальником та банком. (а.с.34-41)

Згідно п. 2.1. кредитного договору №3/2585450 надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим їх перерахуванням на поточний рахунок продавця та на поточний рахунок страхової компанії.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника.

Відповідно до п.2.4 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом згідно договору здійснюється з дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку до моменту повного погашення заборгованості за договором на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом.

Відповідно до п.2.5. кредитного договору днем виникнення простроченої заборгованості вважається день, наступний за днем настання термінів сплати нарахованих процентів та суми кредиту (частини суми кредиту), якщо такі проценти та кредит (частина кредиту) не були сплачені позичальником у терміни, передбачені договором.

Згідно п.3.2.7 кредитного договору, якщо позичальник протягом 31 дня з моменту отримання ним письмової вимоги банку, зазначеної в п.3.2.6 договору, не виконає вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, штрафними санкціями тощо, банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості.

На підтвердження виконання грошового зобов`язання та перерахування кредитних коштів відповідачу АТ «Креді Агріколь Банк» надав копію платіжного доручення №003 від 30 березня 2016 року на суму 773 760 гривень. Призначення платежу: оплата за а/м Toyota RAV4, згідно рахунку-фактури №АВ 163 від 28 березня 2016 року, в тому числі ПДВ 128 960 гривень. (а.с.7)

Надані позивачем виписки з рахунків обліку кредитної заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору №3/2585450 від 30 березня 2016 року підтверджують перерахування та погашення кредитних коштів.

Відповідно до положень Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89, Інструкції з бухгалтерського обліку операцій із фінансовими інструментами в банках України, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21 лютого 2018 року № 14, аналітичний облік кредитних операцій здійснюється в розрізі позичальників за кожним кредитним договором окремо. Отже, за кожним окремим кредитним договором банк відкриває позичальнику окремі рахунки для обслуговування тільки одного конкретного кредитного договору. Рахунки відкриті для обслуговування кредитного договору, не можуть використовуватись для обслуговування будь-якого іншого договору чи будь-яких інших операцій такого клієнта банку (позичальника). Тобто рахунки відкриті для обслуговування кредитного договору є унікальними і вказують на чітку приналежність відкритого рахунку до обслуговуючого кредитного договору.

Згідно з Планом рахунків в банках України, затвердженим постановою правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89, рахунками клієнта для обліку кредитної заборгованості є рахунки 2203, рахунками клієнта для обліку нарахованих доходів за кредитами є рахунки 2208. Приймання готівки в національній валюті від фізичних та юридичних осіб та готівки в іноземній валюті від фізичних осіб для здійснення переказу без відкриття рахунку відображається в бухгалтерському обліку Банку із застосуванням рахунку 2909 «Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку».

Таким чином, отримання ОСОБА_1 кредитних коштів за кредитним договором №3/2585450 від 30 березня 2016 року та користування ними підтверджується наданими позивачем виписками з рахунків клієнта для обліку кредитної заборгованості та рахунків клієнта для обліку нарахованих доходів за кредитами відповідача. Вказаними письмовими документами доведено, що відповідач користувалась кредитними коштами, а також періодично проводилося погашення заборгованості за кредитним договором №3/2585450 від 30 березня 2016 року.

Крім цього, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року клопотання адвоката Ямкового В.І., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про витребування у позивача письмових доказів, задоволено та витребувано в АТ «Креді Агріколь Банк» обґрунтований розширений розрахунок заборгованості по Комплексному договору №3/2585450, за весь період дії договору станом на 17 листопада 2020 року, в розрізі нарахованої згідно з погодженим сторонами графіком погашення кредиту суми поточної заборгованості за кредитом та нарахованих відсотків за період з 30 березня 2016 року по 17 листопада 2020 року, окремо нарахованих відсотків при реструктуризації, розрахунок простроченої заборгованості за кредитом, прострочених відсотків, (із зазначення алгоритму, формул та періоду розрахунку щодо кожного нарахування); розрахунок фактично сплачених позичальником сум, з розбивкою зарахування кожного платежу на: погашення тіла кредиту, процентів за користування кредитом; пені за прострочення сплати кредиту, штрафних санкцій; докази реструктуризації заборгованості по Комплексному договору №3/2585450, укладеному 30 березня 2016 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про прийняття витребуваних доказів, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно ч.1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення п. 6 ч.2 ст. 356, ч.1-3 ст. 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, наприклад, якщо новий доказ з`явився після розгляду справи судом першої інстанції або раніше був недоступний заявнику. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати вимоги ч. 1 ст.44 ЦПК України щодо обов`язку особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і про відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні по суті спору.

Адвокатом Ямковим В.І, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , було заявлене клопотання про витребування у позивача наведених вище письмових доказів. Зазначене клопотання апеляційним судом було визнано обґрунтованим та задоволено.

Отже, з метою забезпечення повної та всебічної перевірки доводів апеляційної скарги апеляційний суд приходить до висновку, що докази, які були витребувані на підставі клопотання адвоката Ямкового В.І., підлягають дослідженню та врахуванню апеляційним судом.

Так, з наданого на виконання ухвали апеляційного суду та долученого до справи детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №3/2585450 від 30 березня 2016 року, сформованого станом на 17 листопада 2020 року, вбачається, що отриманий кредит відповідач за умовами договору не сплачує, в результаті чого утворилась заборгованість перед АТ «Креді Агріколь Банк» по тілу кредиту в сумі 16 503,89 гривень, заборгованість по нарахованим відсоткам за період з 01 листопада 2020 року по 17 листопада 2020 року в сумі 3 305,58 гривень, прострочені відсотки в сумі 6 548, 35 гривень, заборгованості по тілу кредиту в сумі 381 226, 35 гривень, нараховані відсотки в сумі 14 737, 23 гривень, а всього 422 321, 40 гривень.

05 серпня 2020 року позивач направив на ім`я відповідача листа вих. №10451/2542 з проханням сплатити існуючу прострочену заборгованість, яка станом на 05 серпня 2020 року становила 6 643, 88 гривень прострочений кредит, 11 682, 32 гривень прострочені проценти. Вказаний лист повернувся позивачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання, що підтверджується наданою позивачем копією конверту з рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення, який повернувся позивачу у зв`язку зі спливом терміну зберігання. (а.с.5,6)

Згідно копії заяви ОСОБА_1 на ім`я начальника АТ «Креді Агріколь Банк» від 16 жовтня 2019 року, вона, зазначаючи, що з певних підстав у неї з вересня 2019 року почала утворюватись заборгованість за кредитним договором, просить провести реструктуризацію кредитної заборгованості зі збільшенням строку дії договору до семи років, а також переносом дати погашення по кредиту щомісячно до 28 числа. (а.с. 195-196)

Відповідно до Договору про внесення змін та доповнень №1 до Кредитного договору №3/2585450 від 30 березня 2016 року, укладеному між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 15 листопада 2019 року, визначено строк користування кредитом з 30 березня 2016 року по 29 березня 2026 року включно. Внесено зміни у розділи та пункти кредитного договору. Також визначено Графік платежів по кредиту. Зазначені Договір та графік підписані банком та позичальником(а.с. 203-206, 207)

Задовольняючи позовні вимоги АТ «Креді Агріколь Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами був укладений кредитний договір, умови якого погоджені сторонами. Кредитор свої зобов`язання за цим договором виконав, надав позичальнику грошові кошти. Проте, відповідачем не сплачується отриманий кредит за умовами договору, в результаті чого вона має прострочену заборгованість по тілу кредиту в сумі 16 503,89 гривень, заборгованість по нарахованим відсоткам за період з 01 листопада 2020 року по 17 листопада 2020 року в сумі 3 305,58 гривень, прострочені відсотки в сумі 6 548, 35 гривень, заборгованість по тілу кредиту в сумі 381 226, 35 гривень, нараховані відсотки в сумі 14 737, 23 гривень, а всього 422 321, 40 гривень.

Апеляційний суд погоджується із наведеними висновками суду першої інстанції, оскільки судом правильно встановлено фактичні обставини справи та письмовим доказам, наявним у справі, надано належну правову оцінку.

Судом досліджені письмові докази, які були предметом дослідження і в суді першої інстанції щодо підтвердження виконання позивачем зобов`язання з перерахуванням кредитних коштів ОСОБА_1 , а також на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором у вигляді розрахунку заборгованості за кредитним договором із зазначенням загальної суми заборгованості та складових частин заборгованості за тілом, відсотками, відомості виписки по позичковому рахунку.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина 1 статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст. 77-80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається із матеріалів справи, розрахунок заборгованості за кредитним договором складений на підставі виписок з рахунку, копії яких наявні в матеріалах справи та якими підтверджується рух коштів на рахунку.

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01 червня 2022року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21).

Відтак, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи письмових доказів на підтвердження розміру заборгованості.

Щодо заяви адвоката Ямкового В.І., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про застосування строку позовної давності, апеляційний суд зазначає наступне.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України відносно неустойки.

Згідно із ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З даним позовом до суду АТ «Креді Агріколь Банк» звернувся 28 грудня 2020 року, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду на першому аркуші позовної заяви, але направив поштою на адресу суду позовну заяву 15 грудня 2020 року. (а.с. 1, 66)

Кредитний договір №3/2585450 укладений між сторонами 30 березня 2016 року.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 19 жовтня 2019 вбачається, що вона визнає утворення заборгованості за кредитним договором з вересня 2019 року. (а.с.195-196)

Зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що позивач ставить питання про стягнення заборгованості, яка утворилась станом на 17 листопада 2020 року.

Крім цього, апеляційний суд звертає увагу, що 15 листопада 2019 року між сторонами було укладено договір, яким погоджено порядок погашення простроченої та поточної заборгованості позичальника.

Отже, трирічна позовна давність за вимогами про стягнення заборгованості за тілом та відсотками не пропущена, тому підстав для задоволення заяви про застосування строків позовної давності не вбачається.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Також, відповідно до підпункту в пункту 4 частини 1статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ямковий В.І., залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ямковий Владислав Іванович, залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 10 квітня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста