ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4064/23 Справа № 212/1055/20 Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Чухонцева Дар`я Вікторівнана рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2023 року, ухваленого суддею Чайкіним І.Б. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 18 січня 2023 року,

ВСТАНОВИВ

У лютому 2020 року до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору.

Просила розірвати спадковий договір від 13 вересня 2019 року, укладений між нею та відповідачем, посвідчений ПРИВАТНИМ НОТАРІУСОМ КРИВОРІЗЬКОГО МІСЬКОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ Бурлак Р.О. та зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 22.10.2013 року ПРИВАТНИМ НОТАРІУСОМ КРИВОРІЗЬКОГО МІСЬКОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ Ткаченко Л.Б.

13 вересня 2019 року вона уклала спадковий договір з ОСОБА_4 , відповідно до якого в разі її смерті ОСОБА_2 набувала права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі спадкового договору була накладена заборона на відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка посвідчена ПРИВАТНИМ НОТАРІУСОМ КРИВОРІЗЬКОГО МІСЬКОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ Бурлак Р.О.

Відповідно до п.10 спадкового договору набувач ОСОБА_2 зобов`язана за життя відчужувача матеріально (виконувати такі дії: забезпечувати харчуванням, одягом, доглядом та необхідною допомогою, прати доглядати за лежачим тяжкохворим, здійснювати моральну підтримку), що за згодою сторін складає 3500 грн. на місяць. У разі смерті відчужувача набувач зобов`язаний організувати поховання.

Однак, незважаючи на умови договору відповідач свої обов`язки не виконує, матеріально її не утримує, не купляє продукти харчування та лікарські препарати, не готує їжу та не відвідує останню.

Також зазначила, що відповідач 05.01.2020 року влаштувала скандал в квартирі, залишила ключі від дверей квартири і після, жодного разу не цікавилася станом її здоров`я. Мирним шляхом вказаний спір вирішити неможливо, тому вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року зупинено провадження у справі до вступу у справу правонаступників позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.08.2022 року поновлено провадження у справі із стадії підготовчого засідання та залучено до участі у справі ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_3 .

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_3 - правонаступнецею якої є ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору задоволені частково.

Розірвано спадковий договір від 13 вересня 2019 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом КРИВОРІЗЬКОГО МІСЬКОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ Бурлак Р.О. зареєстрований у реєстрі за №1421.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Чухонцева Д.В. в апеляційній скарзі посилається на незаконність і необґрунтованість судового рішення, ухваленого з порушенням норм процесуального права, ненадання належної оцінки доказам, на які відповідач посилалася в обґрунтування своєї позиції, просить скасувати оскаржуване судове рішення суду першої інстанції і провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України.

При цьому, представник відповідача зазначає, що за характером спірних правовідносин щодо виконання умов спадкового договору, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Вказує, що на підставі статті 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано на вимогу відчужувача або набувача, інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача не можуть пред`являти вимоги про розірвання спадкового договору.

Адвокат Чухонцева Д.В., посилаючись на норми ст.1307 ЦК України, вказує на те, що заповіт ОСОБА_3 було складено після укладення спадкового договору, тому заповітом не може охоплюватись майно, яке є предметом даного спадкового договору, покликання ОСОБА_1 на наявність заповіту, складеного ОСОБА_3 на її ім`я, як на підставу для залучення її, як правонаступника позивача, є безпідставним та необґрунтованим.

Окрім того, представник відповідача вважає, що суд першої інстанції не врахував того, що ОСОБА_2 жодним чином не ухилялася від виконання своїх обов`язків перед мамою, яка потребує догляду не лише за вимогами Договору, а й як донька, що підтверджує відсутність будь якого умислу щодо ухилення від виконання своїх обов`язків.

Зазначає, що ОСОБА_2 не мала умислу щодо невиконання умов Спадкового договору, оскільки залучивши ОСОБА_1 до догляду за своєю матір`ю, остання скористалася саме можливістю залучення до виконання обов`язків третю особу, що безпосередньо передбачено Договором.

Представник відповідача наголошує на тому, що відповідач в судовому засіданні довела, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, тоді, як ОСОБА_1 не надала суду належних доказів щодо умисного невиконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку представника відповідача ОСОБА_5 , яка у повному обсязі підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги, просила їх задовольнити з викладених у скарзі підстав, скасувати рішення суду першої інстанції і провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України, позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_6 , які, кожен окремо заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони відповідача, просили оскаржуване судове рішення залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 уклали спадковий договір 13.09.2019 року, зареєстровано в реєстрі за №1421, та накладено заборону на відчуження цього майна зареєстровану в реєстрі за № 1422 ПРИВАТНИМ НОТАРІУСОМ КРИВОРІЗЬКОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ Бурлак Р.О. (Том 1 а.с.6-7).

Відповідно до пункту 10 спадкового договору визначені обов`язки набувача ОСОБА_2 , а саме: за життя відчужувача матеріально (виконувати такі дії: забезпечувати харчуванням, одягом, доглядом та необхідною допомогою, прати доглядати за лежачим тяжкохворим, здійснювати моральну підтримку), що за згодою сторін складає 3500 грн. на місяць. Набувач має право залучати третіх осіб для надання оплатної допомоги на догляд за відчужувачем за рахунок набувача. У разі смерті відчужувача набувач зобов`язаний організувати поховання.

Зазначений спадковий договір зареєстрований у Спадковому реєстрі, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №57543372 від 13 вересня 2019 року, який видано ПРИВАТНИМ НОТАРІУСОМ КРИВОРІЗЬКОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ Бурлак Р.О., номер у спадковому реєстрі 64738694 (Том 1 а.с.8).

ОСОБА_3 була власником квартири АДРЕСА_1 на праві свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 22.10.2013 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Ткаченко Л.Б., що підтверджується витягом №11331380 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.10.2013 року та витягом № 35482051 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.10.2013 року ( Том 1 а.с.11; 12).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Вказаний заповіт посвідчено 07.02.2020 року ПРИВАТНИМ НОТАРІУСОМ КРИВОРІЗЬКОГО МІСЬКОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Літвіновою Іриною Іванівною та зареєстровано в реєстрі за №144 ( Том 1 а.с.64-65).

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, треті особи ОСОБА_8 , приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Літвінова Ірина Іванівна, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Волошко Ольга Миколаївна залишено без задоволення.

У відповідності до спадкової справи №21/2020 від 06.05.2020 року після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( Том 1 а.с.55-111).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , на підставі досліджених доказів наданих сторонами, допиту свідків, виходив з наявності правових підстав для розірвання спадкового договору, оскільки в судовому засіданні було встановлено факт невиконання відповідачем ОСОБА_2 умов укладеного із ОСОБА_3 спадкового договору. Суд встановив, що з січня 2020 року за ОСОБА_3 доглядала ОСОБА_1 , твердження відповідача про залучення нею ОСОБА_1 на виконання пункту 10 Спадкового договору як третю особу для надання оплатної допомоги на догляд за Відчужувачем за рахунок Набувача свого не доведені належними та допустимими доказами.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про скасування заборони відчуження накладеної на спірну квартиру, суд першої інстанції виходив з того, що накладення та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна є виключною компетенцією нотаріуса та не належить до повноважень суду.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами сторони відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи сторони відповідача, викладені в апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.

За приписами ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 654 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Так, матеріалами справи встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 26 березня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору та призначено підготовче судове засідання на 16 квітня 2020 року.

16 квітня 2020 року підготовче судове засідання відкладено на 07 травня 2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_6 позивач ОСОБА_3 померла.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року зупинено провадження у справі до вступу у справу правонаступників позивача ОСОБА_3 .

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2020 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору із стадії підготовчого судового засідання. Залучено до участі у справі правонаступників померлої позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

Підготовче судове засідання призначено на 26 листопада 2020 року.

Разом з тим, згідно статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно ч.1 ст.1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

При цьому, правовим наслідком розірвання спадкового договору у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення сторін у первісний стан.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом першої інстанції встановлено, що позов про розірвання спадкового договору пред`явлено за життя ОСОБА_3 , тому факт смерті відчужувача до вирішення справи судом допускає правонаступництво у спірних правовідносинах.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року залучено до участі у справі ОСОБА_1 , як правонаступника позивача ОСОБА_3 (а.с.234-235, т.1).

Доводи сторони відповідача про те, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, колегія суддів відхиляє, оскільки вони були предметом розгляду судом першої інстанції, що відображено у судовому рішенні.

Окрім того, сторона відповідача оскаржувала в апеляційному порядку ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 січня 2021, якою було залишено без задоволення клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 на підставі п.7. ч.1 ст.255 ЦПК України.

При цьому, суд апеляційної інстанції оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишив без змін, зазначивши у постанові від 26 квітня 2021 року про те, що оскільки позов про розірвання спадкового договору пред`явлено за життя ОСОБА_3 , факт смерті відчужувача до вирішення судом справи допускає правонаступництво у спірних правовідносинах, тому суд першої інстанції обґрунтовано, відповідно до статті 55 ЦПК України, вирішив питання про залучення до участі у справі правонаступників відчужувача, й доводи апеляційної скарги про те, що дані правовідносини не допускають правонаступництва є помилковими.

Доводи сторони відповідача про те, що відповідач в судовому засіданні довела, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, тоді, як ОСОБА_1 не надала суду належних доказів щодо умисного невиконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що ОСОБА_2 не доведено факту залучення до виконання обов`язків третю особу - позивача ОСОБА_1 , шляхом надання останній грошових коштів в сумі 10 000 грн. для догляду за хворою матір`ю - ОСОБА_3 , оскільки ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не було надано доказів, які б підтверджували зазначене. Матеріали справи не містять жодного доказу, зокрема розписки про передачу коштів на утримання ОСОБА_3 або іншого платіжного документу про перерахування коштів ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 у сумі 10 000 грн.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в судовому засіданні було встановлено факт невиконання відповідачем ОСОБА_2 умов укладеного із ОСОБА_3 спадкового договору, що є підставою для його розірвання та задоволення позову.

Апеляційна скарга сторони відповідача не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні обставин справи судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючисьст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Чухонцева Дар`я Вікторівна залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: