ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6050/23 Справа № 185/1738/23 Суддя у 1-й інстанції - Перекопський М. М. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Повалій Олена Василівна, на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2023 року в цивільній справі номер 185/1738/23 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він працював на різних посадах у ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 31.08.1992 року по 05.02.2020 року.

За час роботи на підприємстві він отримав хронічне професійне захворювання.

15.09.2021 року міжрайонна профпатологічна МСЕК (м. Дніпро) встановила позивачу третю групу інвалідності та 60% втрати працездатності.

Просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 245000,00 грн.

10 травня 2023 року від відповідача до суду надійшло клопотання, в якому він просив зупинити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про стягнення моральної шкоди до набрання законної сили рішення №932/3507/23 у зв`язку з тим, що ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» звернулося до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про скасування повідомлення за формою ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про хронічне захворювання (отруєння) за формою П-3 від 24.07.2020 року та Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 07.08.2020 року щодо ОСОБА_1 .

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2023 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, до закінчення розгляду справи №932/3507/23 за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, Державної установи «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», треті особи: Комунальне некомерційне підприємство «Першотравенська міська лікарня» Першотравенської міської ради, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 про скасування повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) та скасування акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) та набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Із вказаною ухвалою не погодився ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Повалій О.В., подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2023 року про зупинення провадження - скасувати і справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводами апеляційної скарги наведено, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні не досліджувалась позовна заява, що розглядається Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська у справі № 932/2708/23, оскільки даний документ не долучався відповідачем, як і самої ухвали про відкриття провадження у справі, що не дає можливості об`єктивно підтвердити ані змісту позовних вимог, ані їх обґрунтування. Відповідно, складно оцінити можливі наслідки її розгляду як в частині задоволення певних вимог учасників справи, так і в частині можливого встановлення обставин.

Зупинення провадження у справі призведе до зменшення розумного строку розгляду справи.

Також при вирішенні питання про зупинення провадження у справі судом не було враховано добросовісність процесуальної поведінки учасників справи та дійсні наслідки зупинення провадження у справі

Відповідачем подано позов до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська вже після відкриття провадження по справі №185/1738/23 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з відповідача суми моральної шкоди, тобто після усвідомлення того, що в разі задоволення позовних вимог, дане рішення слід буде виконувати. До цього відповідачем не вживались заходи щодо оскарження повідомлення про професійне захворювання та акту розслідування причин професійного захворювання, що вказує на відповідну правову позицію відповідача виключно як на один зі способів уникнення відповідальності.

Суд не врахував, що відповідач мав можливість заявити в цій справі зустрічний позов про визнання незаконним акту розслідування професійного захворювання, однак таким правом не скористалось.

Суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, не міг посилатися на неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої, адже суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Позивачем разом із позовною заявою були надані документи на підтвердження наявності у нього професійного захворювання, причин його виникнення та втрати професійної працездатності у відсотках.

Від відповідача відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статі 369 ЦПК України апеляційна скарга на вказану ухвалу суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Відповідно до частини 13 статі 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що в лютому 2023 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві (а.с. 1-6).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 07.08.2020 року щодо ОСОБА_1 та довідки міжрайонної профпатологічної МСЕК (м. Дніпро) від 15.09.2021 року, якими позивачу встановлено третю групу інвалідності та 60% втрати працездатності (а.с. 9-10зв., 11-11зв.).

10 травня 2023 року від відповідача до суду надійшло клопотання, в якому він просив зупинити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про стягнення моральної шкоди до набрання законної сили рішення №932/3507/23 у зв`язку з тим, що ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» звернулося до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про скасування повідомлення за формою ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про хронічне захворювання (отруєння) за формою П-3 від 24.07.2020 року та Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 07.08.2020 року щодо ОСОБА_1 (а.с.65-65 зв).

На підтвердження вимог заяви відповідачем надано копію позовної заяви у справі №932/3507/23, витяг з офіційного порталу «Судова влада» про стан розгляду справи №932/3507/23, копію ухвали про відкриття провадження у цій справі (а.с. 69-74, 75, 76-77).

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для зупинення провадження у справі, оскільки у разі задоволення позову у справі №932/3507/23 можуть виникнути обставини, за яких може бути неможливим поворот виконання ймовірного рішення у цій справі.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вирішуючи питання щодо підстав для зупинення провадження у справі суд приймає до уваги й положення ч. 2 ст. 445 ЦПК України: у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року було відкрито провадження у справі №932/3507/23 за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, Державної установи «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», треті особи: Комунальне некомерційне підприємство «Першотравенська міська лікарня» Першотравенської міської ради, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 про скасування повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) та скасування Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння).

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на письмові докази, зокрема Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 07.08.2020 року щодо ОСОБА_1 , який оскаржується у справі №932/3507/23.

Зважаючи на предмет вказаного вище позову, яким є скасування повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) та скасування Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), а також беручи до уваги об`єктивну неможливість розгляду справи №185/1738/23 до остаточного вирішення справи №932/3507/23 та набрання судовим рішенням по ній законної сили, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зупинити провадження у справі №185/1738/23 до вирішення судової справи №932/3507/23, з яким погоджується апеляційний суд.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи з цього питання, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Повалій Олена Василівна, залишити без задоволення, ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: