Справа № 523/2198/23
Провадження №6/523/77/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової А.М., за участі боржника ОСОБА_1 , стягувача Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний», заінтересованої особи ОСОБА_2 про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності подружжя,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашова А.М. (далі за текстом Державний виконавець Рекашова А.М.) звернулась до суду з поданням в якому просить виначити частку майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільної зі своєю дружиною ОСОБА_2 , а саме, машиномісця: № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Подання мотивовано тим , що на виконанні у державного виконавця перебуває виконавче провадження АСВП №49033400 з примусового виконання виконавчого листа №1512/10835/2012, виданого Київським районним судом м. Одеси 12.11.2013р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Південний» заборгованості за кредитним договором у сумі 2 193 158,38 дол. США, що за курсом на день ухвалення рішення становить 17 529 914,92грн. Станом на сьогодні рішення суду залишається невиконаним. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем Рекашовою А.М. було встановлено, що боржник ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 31.12.2018р. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що ОСОБА_2 під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 придбала та зареєструвала на своє ім`я вказані вище машиномісця. На думку державного виконавця Рекашової А.М. такі обставини вказують на те, що таке нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а як наслідок є підстави для звернення стягнення на належну ОСОБА_1 частку у вказаному майні.

Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.02.2023р. подання державного виконавця було розподіллено на головуючого - суддю Малиновського О.М.

Судом було призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участі сторін.

Заперечень та/або пояснень на внесене до суду подання державного виконавця від стягувача, боржника та заінтересованої особи до суду не надходило.

ІІІ. Позиції сторін.

Державний виконавець Рекашова А.М. у судове засіданні не з`явилась. Направила до суду заяву про підтримання подання та розгляду справи за її відсутність.

Представник ПАТ АБ «Південний» направила до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи направлялось повідомлення належним чином. Згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК).

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи направлялось повідомлення належним чином. Згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутня, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК).

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, дійшов такого висновку.

Матеріалами справи встановлено, що у головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової А.М. на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження АСВП №49033400 з примусового виконання виконавчого листа №1512/10835/2012, виданого Київським районним судом м. Одеси 12.11.2013р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Південний» заборгованості за кредитним договором у сумі 2 193 158,38 дол. США, що за курсом на день ухвалення рішення становить 17 529 914,92грн.

На підставі повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №4 від 15 грудня 2022р., встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 31 грудня 2018р. зареєстровано шлюб, актовий запис від 31 грудня 2018р. № 2553.

За відомостями, отриманими з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №317860680 від 15 грудня 2022р. на ім`я ОСОБА_2 зареєстроване наступне майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

машиномісце № НОМЕР_4 , загальною площею 12,4 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калашник О.В., реєстровий номер 79;

машиномісце №189, загальною площею 12,4 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калашник О.В., реєстровий номер 78;

машиномісце №187, загальною площею 12,4 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калашник О.В., реєстровий номер 77;

машиномісце №177, загальною площею 12,5 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калашник О.В., реєстровий номер 76;

машиномісце №223, загальною площею 12,7 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калашник О.В., реєстровий номер 55;

машиномісце №222, загальною площею 12,7 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калашник О.В., реєстровий номер 54;

машиномісце №221, загальною площею 12,7 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калашник О.В., реєстровий номер 53;

машиномісце №220, загальною площею 12,7 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калашник О.В., реєстровий номер 52.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною шостою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Частиною першою статті 443 ЦПК України визначено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За приписами частини першої статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно частини першої, третьої статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, наведеними нормами права передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована.

Якщо ж заява одного з подружжя про те, що річ була куплена на її особисті кошти, не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною.

Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, вирішуючи питання про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у спільному майні подружжя та визначаючи його частку у розмірі 1/2 частини у вказаних вище машиномісцях, суд, перевіривши статус вказаного нерухомого майна, вважає, що на нього поширюється принцип спільності майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Такого висновку суд дійшов з того, що нерухоме майно у вигляді машиномісць було придбано ОСОБА_2 за договорами купівлі-продажу, які були укладені під час зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_4 , таке майно не належить до особистої приватної власності одного із подружжя, а відтак на таке майно поширюється презумпція належності його до спільної сумісної власності подружжя, а як наслідок до рівності їх часток у цьому майні.

Боржником ОСОБА_1 та заінтересованою особою ОСОБА_2 не спростована належними та допустимими доказами презумпція спільності майна подружжя під час розгляду даної справи.

VІ. Судові витрати.

При вирішені питання про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності подружжя стягнення судового збору не передбачено.

Керуючись ст.ст.12,13,76,141,259,263-265,268,279,443 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової А.М. задовольнити.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_1 у розмірі 1/2 частини у майні, яким він володіє спільно зі своєю дружиною ОСОБА_2 , а саме:

-машиномісце № НОМЕР_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 12,4 кв.м.;

-машиномісце № НОМЕР_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 12,4 кв.м.;

-машиномісце № НОМЕР_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 12,4 кв.м.;

-машиномісце № НОМЕР_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 12,5 кв.м.;

-машиномісце № НОМЕР_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 12,7 кв.м.;

-машиномісце № НОМЕР_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 12,7 кв.м.;

-машиномісце № НОМЕР_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 12,7 кв.м.;

-машиномісце № НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 12,7 кв.м.

Найменування сторін:

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн: НОМЕР_11 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Стягувач: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Південний», код ЄДРПОУ №20953647, місцезнаходження, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн: НОМЕР_12 , зареєстрована: АДРЕСА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складення повної ухвали суду.

Повну ухвалу суду складено та підписано 27 червня 2023р.

Суддя