Справа № 152/778/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 червня 2023 року м. Шаргород

Cправа №152/778/23

Провадження №2-о/152/71/23

Шаргородський районний

суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Залокоцької В.Д.,

розглянувши в м. Шаргороді в залі суду в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна, про встановлення факту, що має юридичне значення (факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини), з участю заінтересованої особи - Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області,

встановив:

І. Стислий виклад позицій заявника та заінтересованої особи

1. Виклад позиції заявника

13.06.2023 року адвокат Залокоцька В.Д. звернулася до Шаргородського районного суду з заявою в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини), з участю заінтересованої особи - Мурафської сільської ради.

Мотивуючи заяву, представник заявника зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 , але фактично, без реєстрації проживала в будинку ОСОБА_1 понад п`ять років.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із права на земельну ділянку площею 0,15 га з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Мурафської сільської ради колишнього Шаргородського, а тепер Жмеринського району Вінницької області, яка надана спадкодавцю на підставі рішення виконавчого комітету Мурафської сільської ради народних депутатів №39 від 15.12.1993 року, де в списку за №446 значиться ОСОБА_2 .

Оскільки ОСОБА_2 не мала ні власних дітей, ні родичів, тому нею опікувалася ОСОБА_1 , лікувала її та прийняла проживати до себе, де доглядала її до дня смерті, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони вели спільне господарство, мали спільний побут.

ОСОБА_2 через свій вік потребувала додаткового догляду, тому ОСОБА_1 надавала їй такий догляд та необхідне лікування.

ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за законом, як спадкоємець четвертої черги.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали спільно однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини в будинку ОСОБА_1 , були пов`язані спільним побутом та спільними витратами, спрямованими на забезпечення життєдіяльності сім`ї, мали спільний бюджет, спільно харчувалися, купували майно для спільного користування, разом несли витрати на утримання житла, спільно користувалися житловим приміщенням, що свідчить про наявність між ними відносин, які притаманні сім`ї.

Для оформлення своїх спадкових прав заявник звернулася з заявою в Шаргородську державну нотаріальну контору, проте державним нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що не підтверджено факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст.1264 ЦК України, як спадкоємця четвертої черги.

Просить встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а саме: з квітня 2003 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні у вступному слові та в заключному слові заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Залокоцька В.Д., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1314243 (а.с.13), підтримали заяву, зсилаючись на ті самі доводи. Просили встановити юридичний факт проживання однією сім`єю заявника ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_2 не менш як п`ять років до відкриття спадщини після смерті останньої, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 суду пояснила, що проживає у АДРЕСА_1 , у власному будинку. Приблизно з квітня 2003 року разом з нею однією сім`єю проживала ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона взяла ОСОБА_2 проживати у свою сім`ю, оскільки остання була одинока, не мала рідних, тому про неї не було кому піклуватися. Будинок ОСОБА_2 був старий, до нього не були підведені ні газ, ні вода, були відсутні будь-які зручності. Тому вона забрала ОСОБА_2 проживати у її будинок, виділила кімнату. Так як її матір померла ще задовго до цього, то ОСОБА_2 була їй за матір, а її дітям - за бабусю. Через свій вік та стан здоров`я ОСОБА_2 потребувала додаткового догляду, тому вона допомагала їй по господарству, готувала їжу, прала, вони спільно придбавали продукти, одяг. Коли ОСОБА_2 захворіла, вона лікувала її, придбавала ліки, а після її смерті - здійснила поховання як члена сім`ї, провела відповідні поминальні обряди, отримала свідоцтво про смерть. На день смерті ОСОБА_2 , тобто на момент відкриття спадщини, вона проживала з останньою однією сім`єю понад п`ять років, приблизно з квітня 2003 року до дня відкриття спадщини.

Адвокат Залокоцька В.Д. пояснила у вступному та в заключному слові, що встановлення означеного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 , з якою заявник проживала однією сім`єю більше п`яти років, всі ознаки сім`ї були наявні, оскільки заявник та ОСОБА_2 вели спільне господарство, мали спільний побут. ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 поховала останню та отримала свідоцтво про смерть, що підтверджує їх проживання однією сім`єю. Мурафська сільська рада, до складу якої входить населений пункт - с. Мурафа, обізнана із вказаними обставинами, тому подала заяву до суду про визнання факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю із ОСОБА_2 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

2. Виклад позицій заінтересованих осіб.

Представник заінтересованої особи - Мурафської сільської ради в судове засідання не з`явився, про його дату, час та місце повідомлений належним чином (а.с.21).

15.06.2023 року від Мурафського сільського голови Літвіненка О.М., повноваження якого підтверджуються рішенням №2 від 18.11.2020 року 1 сесії 8 скликання Мурафської сільської ради «Про результати виборів сільського голови і визнання його повноважень», згідно з яким визнано повноваження його як Мурафського сільського голови (а.с.27), а також посвідченням №1 від 18.11.2020 року (а.с.26), на електронну адресу Шаргородського районного суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, щодо задоволення вимог заяви ОСОБА_1 заперечень не має (а.с.25).

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи

1. Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Залокоцька В.Д. разом із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення подала до суду клопотання про витребування доказів (а.с.14) та заяву про виклик свідків (а.с.15).

2. 15.06.2023 року Мурафський сільський голова Літвіненко О.М. надіслав на електронну адресу Шаргородського районного суду заяву про розгляд справи без участі представника Мурафської сільської ради, щодо задоволення вимог заяви ОСОБА_1 заперечень не має (а.с.25).

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Відповідно до ухвали судді від 13.06.2023 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Залокоцька В.Д., про встановлення факту, що має юридичне значення (факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини), з участю заінтересованої особи - Мурафської сільської ради в порядку окремого провадження, відкрито провадження та призначено судове засідання на 23.06.2023 року; задоволено клопотання про витребування доказів та заяву про виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.17-18).

2. В судове засідання, призначене на 23.06.2023 року, для розгляду справи по суті не прибув представник заінтересованої особи - Мурафської сільської ради, у зв`язку із чим суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності зазначеного учасника справи, враховуючи, що перешкод для розгляду справи немає та враховуючи заяву представника заінтересованої особи про розгляд справи у його відсутності.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, відомості про встановлений судом факт, мету встановлення факту, докази, на підставі яких суд установив факт

Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мурафа Шаргородського району Вінницької області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).

ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 , але фактично проживала без реєстрації понад п`ять років з ОСОБА_1 , що вбачається з довідки виконавчого комітету Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області №476 від 03.04.2023 року (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, із права на земельну ділянку площею 0,15 га, цільове призначення якої - для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Мурафської сільської ради колишнього Шаргородського, а тепер Жмеринського району Вінницької області, і яка надана ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Мурафської сільської ради народних депутатів №39 від 15.12.1993 року, де в списку за №446 значиться ОСОБА_2 (а.с.8).

При цьому, судом встановлено, що під час спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як сім`я, здійснювали свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, оскільки були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки, придбавали майно, мали спільні сімейні інтереси та взаємні права і обов`язки.

Згідно із ч.ч.2, 4 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки… Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім`єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо...

Встановлений судом факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявника, її представника, показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи та проаналізовані вище.

Так, свідок ОСОБА_3 суду показала, що з 1979 року проживає в АДРЕСА_2 , по сусідству із домоволодінням ОСОБА_2 , яка проживала одиноко, не мала рідні, оскільки єдиний син останньої помер у молодому віці. ОСОБА_1 опікувалася ОСОБА_2 , допомагала по господарству, а пізніше взяла останню проживати у свою сім`ю, виділила їй кімнату, готувала їжу, прала, прибирала, вела спільний побут з ОСОБА_2 . Під час їхнього проживання були наявні всі ознаки сім`ї: вони дружно жили, спільно працювали по господарству, були пов`язані спільним побутом. ОСОБА_1 здійснювала належний догляд за ОСОБА_2 , коли остання захворіла, та поховала після смерті, зробила поминальний обід.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що народилася і постійно проживає в АДРЕСА_3 . Заявник та покійна ОСОБА_2 - її сусіди. Навесні 2003 року ОСОБА_5 забрала ОСОБА_2 проживати в свою сім`ю та у свій будинок, оскільки остання була одинока, не мала ніяких зручностей у будинку, тому їй було важко самій. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як сім`я, вели спільне господарство, мали спільний побут.

Таким чином, судом встановлено факт, що ОСОБА_2 та заявник ОСОБА_1 по день смерті ОСОБА_2 , що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали як члени однієї сім`ї в домоволодінні, що знаходиться на АДРЕСА_4 , і належить заявнику, зокрема, протягом не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , з квітня 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Заявник ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , проте, оформити спадкові права на земельну ділянку, належну ОСОБА_2 , не може.

16.05.2023 року державним нотаріусом Шаргородської ДНК Вінницької області Хлапоніним О.О. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що заявнику необхідно звернутися до суду для встановлення юридичного факту, що вона проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.11).

З повідомлення державного нотаріуса Шаргородської ДНК Вінницької області Хлапоніна О.О. від 21.06.2023 року за №248/01-16 вбачається, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за 2008-2023 роки не заводилася (а.с.28).

У зв`язку із наведеним встановлення даного факту має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на отримання спадщини.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини про встановлення факту, що має юридичне значення, які регулюються нормами ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

VІ. Висновки суду

Суд прийшов до висновку, що встановлення факту, про який просить заявник, має для неї юридичне значення та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованої особи.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а отже, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17 (провадження №61-51 сво 18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567 цс 18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Судом встановлено, що інших спадкоємців у порядку, передбаченому спадковим правом (ЦК України), які б оспорювали права заявника, немає.

Так, з повідомлення Шаргородської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася, згідно з інформацією алфавітних книг обліку спадкових справ за 2008-2023 роки (а.с.28).

При цьому, судом встановлено, що у цій справі спадкоємці першої-третьої черги спадкоємців за законом чи спадкоємці за заповітом - відсутні.

До того ж, територіальна громада в особі Мурафської сільської ради, залучена до участі у справі у якості заінтересованої особи, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в суді, жодного разу не заявила про наявність у неї претензій щодо спадкового майна, а навпаки, у заяві до суду повідомила про те, що обізнана із фактом проживання заявника із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини, тому не заперечує щодо встановлення факту.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Осаковський проти України» від 17.07.2014 року (остаточне - 17.10.2014 року), в пункті 71 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…».

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 316 ЦПК України, на підставі ч.2 ст.315, ст.319 ЦПК України,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна, про встановлення факту, що має юридичне значення (факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини), з участю заінтересованої особи - Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , 1920 року народження, яка проживала у АДРЕСА_4 , на день смерті, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: з квітня 2003 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Повне найменування (для юридичних осіб) та ім`я (для фізичних осіб) учасників справи:

- заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Слобода-Мурафська Шаргородського району Вінницької області, жителька АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 12.09.1995 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ;

- заінтересована особа - Мурафська сільська рада, місцезнаходження - с. Мурафа Жмеринського району Вінницької області, вул. Коцюбинського, буд.23, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 04325495.

Повне рішення складено 26.06.2023 року.

Суддя: