Постанова

Іменем України

20 червня 2023 року

м. Київ

справа № 640/16209/17

провадження № 61-3047св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - Харківська міська рада,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на постанову Харківського апеляційного суду від 18 січня 2023 року та ухвалу цього ж суду від 24 січня 2023 року у складі колегії суддів: Яцини В. Б., Бурлака І. В., Маміної О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Харківська міська рада, про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Позовну заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1 є замовником реконструкції нежитлової будівлі під торгово-виробничі приміщення на АДРЕСА_1 . Чинним законодавством передбачений обов`язок замовника об`єкта реконструкції до прийняття об`єкта в експлуатацію звернутись до органу місцевого самоврядування із заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури міста. Ухилення замовника від укладення договору пайової участі до прийняття об`єкта нерухомого майна в експлуатацію є порушенням зобов`язання. Відповідач до прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, не виконала покладеного на неї обов`язку, не звернулася до позивача з заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова. Вказував, що на адресу відповідача неодноразово направлялися листи про необхідність звернення до виконавчих органів Харківської міської ради для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури

м. Харкова, а також оригінали відповідних договорів для розгляду і підписання відповідачем, однак останній на ці листи не реагує.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив визнати укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між

ним та ОСОБА_1 у відповідній редакції, який передбачає сплату відповідачкою до бюджету м. Харкова пайовий внесок у розмірі

1 413 848, 63 грн згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова, в повній сумі єдиним платежем або частинами протягом десяти календарних днів з дня укладання даного договору. Днем укладення договору вважати день набрання рішенням суду законної сили.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 лютого

2018 року, із урахуванням ухвали цього ж суду від 12 жовтня 2018 року про виправлення описки, позов Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради задоволено. Визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між ОСОБА_1 та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради у запропонованій позивачем редакції.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, щовідповідач ухиляється від укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова у зв`язку з проведеною реконструкцією нежитлових приміщень, що порушує права територіальної громади міста Харкова на отримання коштів для розвитку та створення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 18 січня 2023 року, із урахуванням ухвали цього ж суду від 24 січня 2023 року про виправлення описки, заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2018 року змінено. Позов Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради задоволено частково.

Пункт 2.1.3 Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури

м. Харкова, який був визнаний укладеним, викладено у наступній редакції:

«2.1.3 Здійснює перерахування до бюджету м. Харкова (код платежу - 24170000, рахунок - 0002, МФО - 851011, код ЄДРПОУ - 37999649, банк - ГУДКСУ у Харківській області, одержувач - УДКСУ у місті Харкові Харківської області) кошти у розмірі 8 250,00 грн, згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова».

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що обов`язок звернутись до органу місцевого самоврядування із заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту законом покладено саме на замовника такого будівництва.

Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації є порушенням зобов`язання, яке прямо передбачено чинним законодавством. Невиконання такого зобов`язання не звільняє замовника будівництва від обов`язку укласти договір про пайову участь, у тому числі, й після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

У разі не укладання замовником договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова до введення об`єкта в експлуатацію, розмір пайової участі, розрахований відповідно до пункту 5.4 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року

№ 804 (із змінами), збільшується на 10%.

Суд першої інстанції помилково вважав, що розмір пайової участі в розвитку інфраструктури м. Харкова має обчислюватися з урахуванням опосередкованої вартості будівництва 1 кв. м, помножену на загальну площу об`єкта будівництва, оскільки відповідач не надала докази вартості будівництва.

Відповідно до пункту 20 Декларації про готовність до експлуатації об`єкта,

який належить до І-ІІІ категорії складності від 29 березня 2016 року, яка є належним доказом у цій справі, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 75 000 грн, а тому, як виснував суд апеляційної інстанції, розмір внеску повинен становити

8 250 грн, а не 1 413 848,63 грн, як зазначив суд першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради просить скасувати судові рішення апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд, надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції та умовам договору, запропонованого позивачем, неправильно застосував норми матеріального права (частини п`яту, восьму, дев`яту статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка регулювала правовідносини у сфері пайової участі на період будівництва, введення об`єкта до експлуатації та подання позову до суду), та безпідставно змінив таку істотну умову договору як величина пайової участі, що зазначена у пункті 2.1.3 договору.

Оскільки відповідач не подала документів, що підтверджують кошторисну вартість об`єкта будівництва, так як це передбачено статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пунктом 2.6 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, то Департамент при здійснені розрахунку розміру пайової участі правомірно застосував показник опосередкованої вартості спорудження будівлі, який діяв на момент введення об`єкта до експлуатації.

Задовольнивши частково апеляційну скаргу та виклавши пункт 2.1.3 договору, яким визначається розмір пайового внеску у вигляді 10 % від розміру кошторисної вартості будівництва вказаного у пункті 20 Декларації про готовність об`єкту до експлуатації, суд апеляційної інстанції не перевірив чи дійсно ця сума становить загальну кошторисну вартість всієї проведеної реконструкції. При цьому кошторисна вартість будівництва об`єкта зазначена у пункті 20 Декларації не підтверджується відповідними документами, а саме зведеним кошторисним розрахунком.

Постанова суду апеляційної інстанції оскаржується в частині зміни рішення суду першої інстанції щодо розміру пайової участі відповідача в розвитку інфраструктури м. Харкова, а тому відповідно до статті 400 ЦПК України в іншій частині не переглядається.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відзив на касаційну скаргу

У травні 2023 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач посилається на необґрунтованість доводів скарги та законність прийнятої судом апеляційної інстанції постанови.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 29 березня 2016 року, Державна архітектурно-будівельна інспекція у Харківській області засвідчила відповідність закінченого будівництвом об`єкта: реконструкція нежитлової будівлі під торгово-виробничі приміщення на

АДРЕСА_1 , та підтвердила його готовність до експлуатації. Замовником будівництва зазначено ОСОБА_1 . Дата початку будівництва березень

2016 року, а дата його закінчення - березень 2016 року.

Згідно з пунктом 20 Декларації кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 75 000 грн і інших даних про вартість проведеної реконструкції матеріали справи не містять.

Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради листом від 14 лютого 2017 року повідомило ОСОБА_1 про необхідність укладення договору на пайову участь, невиконання останнім норм статті

40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та необхідність у 10-денний термін звернутись із заявою до позивача для підготовки проекту договору про пайову участь та надати документи, передбачені пунктом 2.6 Порядку.

11 квітня 2017 року Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради направив ОСОБА_1 для розгляду та підписання два оригінали договору про пайової участі у розвитку інфраструктури

м. Харкова.

Вказаний лист та пропозиція залишені відповідачем без відповіді.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин першої-третьої, п`ятої, шостої, дев`ятої статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими для виконання на відповідній території (стаття 144 Конституції України).

Частиною першою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування

в Україні» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до частини першої статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

На виконання вимог наведених норм законодавства рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року № 804 затверджено Порядок (із змінами від 22 травня 2013 року № 319), який визначає умови та встановлює процедуру залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі (внеску) у розвитку інфраструктури замовниками будівництва на території м. Харкова.

Згідно з пунктом 1.3 Порядку замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки в місті Харкові, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, крім випадків, передбачених чинним законодавством України та цим Порядком.

Пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету міста Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова (пункт 1.5 Порядку).

У пункті 1.4 Порядку визначено, що залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Пунктом 1.6 Порядку встановлено, що у цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні: будівництво - нове будівництво, реконструкція, реабілітація, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва; об`єкти будівництва - будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення та їх комплекси; замовник будівництва - фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку (ділянки) та яка має намір здійснити будівництво або змінити об`єкт будівництва, у тому числі, під час проведення будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів та фундаментів у плані об`єкта будівництва.

Відповідно до пункту 2.5 Порядку не пізніше, ніж за 30 календарних днів до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію замовник будівництва зобов`язаний звернутися з заявою до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради для укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

До заяви необхідно додати визначені пунктом 2.6 Порядку документи.

Таким чином, обов`язок звернутись до органу місцевого самоврядування із заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту законом покладено саме на замовника такого будівництва.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 201/14449/17 (провадження № 61-14290св19) зроблено висновок, що «встановивши, що відповідач ухиляється від укладення договору про пайову участь замовників на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпра, що передбачено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання укладеним між сторонами такого договору. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно застосував положення частини п`ятої статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та обґрунтовано виходив з того, що розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту повинен обчислюватися з урахуванням кошторисної вартості будівництва, зазначеної в декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до ІІІ категорії складності, зареєстрованої 25 січня 2013 року за

№ ДП .[…] Доводи касаційної скарги про те, що відповідачем не надано документів про затвердження у встановленому порядку кошторисної вартості об`єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, є необґрунтованими з огляду на таке. За змістом пунктів 16, 18, 19 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації чи акті готовності об`єкта до експлуатації, за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката. Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру. У разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Оскільки інформація щодо кошторисної вартості будівництва в розмірі 197 400 грн зазначена в декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до ІІІ категорії складності, інформація у вказаній декларації перевірена Департаментом архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, а декларація зареєстрована в реєстрі дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, то відсутні підстави вважати, що дані, зазначені в цій декларації, є неправильними. За таких обставин декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до ІІІ категорії складності, зареєстрована 25 січня 2013 року за

№ ДП , є належним доказом, зазначені в ній дані не потребують додаткової перевірки судом. Тому вказані доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення».

Встановивши, що інформація, у тому числі кошторисна вартість будівництва у розмірі 75 000 грн, зазначена у Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, від 29 березня 2016 року, перевірена департаментом ДАБІ у Харківській області, вказана Декларація зареєстрована у реєстрі дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, суд апеляційної інстанції, при визначені розміру пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова обґрунтовано виходив з кошторисної вартості будівництва, зазначеної в декларації про готовність до експлуатації об`єкта.

Оскільки загальна кошторисна вартість реконструкції для розрахунку пайового внеску згідно з Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 29 березня 2016 року за затвердженою проектною документацією становить 75 000 грн, апеляційний суд правильно вважав, що розмір такого внеску має становити 8 250 грн, а не 1 413 848,63 грн як зазначив суд першої інстанції.

Наведені у цій постанові мотиви узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 24 червня 2020 року у справі

№ 643/12419/17,від 24 лютого 2021 року у справі № 201/14449/17,

від 08 квітня 2022 року у справі № 639/6229/17.

Доводи касаційної скарги щодо неправильного визначення розміру пайового внеску та неврахування при цьому судом доводів та доказів сторони позивача не можуть бути підставами для скасування судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК Українивиходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

Крім того, такі доводи були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що постанова апеляційного суду в оскарженій частині прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права та узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду

від 24 червня 2020 року у справі № 643/12419/17,від 24 лютого 2021 року у справі № 201/14449/17, від 08 квітня 2022 року у справі № 639/6229/17.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції в оскарженій частині та ухвалу про виправлення описки - без змін.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської радизалишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного суду від 18 січня 2023 року та ухвалу цього ж суду від 24 січня 2023 року- без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара