Справа № 641/8879/20
Провадження № 2/553/1553/2023
У Х В А Л А

Іменем України

20.06.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого - судді Грошової Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Левицької В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання показів електролічильника недійними, здійснення перерахунку незаконно нарахованих коштів, захист прав споживачів, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

До Комінтернівського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання показів електролічильника недійними, здійснення перерахунку незаконно нарахованих коштів, захист прав споживачів, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду міста Харкова від 29.09.2021 задоволено клопотання представника відповідача та постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду міста Харкова, Комінтернівського районного суду міста Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом міста Полтави.

Відповідно до акту приймання - передавання справ до Ленінського районного суду міста Полтави з Комінтернівського районного суду міста Харкова надійшла справа № 641/8879/20.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 09.11.2022 прийнято до провадження цивільну справу, визначено розгляд здійснювати в порядку загального провадження.

Розгляд справи по суті не розпочато.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить передати справу за підсудністю за місцем його мешкання до Фрунзенського районного суду м.Харкова, та провести засідання 20.06.2023 за його відсутності.

Представник відповідача звернувся із заявою, в якій вказав про неможливість присутності в судовому засіданні 20.06.2023 та просив розгляд здійснювати за відсутності представника відповідача.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та доводи клопотання про передачу справи за підсудністю, зазначає наступне.

Позивач у позовній заяві просить: визнати покази електролічильника № 648258, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , недійсними з 01.01.2017 по 11.12.2019, у зв`язку з тим, що прилад не відповідав метрологічному законодавству України; зробити перерахунок незаконно нарахованих коштів по лічильнику забороненому до застосування, виходячи з середнього споживання електроенергією 200 квт за місяць, за період з 01.01.2017 по 11.12.2019; визнати покази ПО від 31.12.2016 останнім приблизно, які відповідають дійсності та від них зробити перерахунок від 01.01.2017 до заміни лічильника 11.12.2019, з урахуванням середнього споживання 200 квт на місяць,; стягнути з АТ «Харківобленерго» на користь ОСОБА_1 1 000 000 гривень.

Зі змісту позову та заявлених позивачем вимог вбачається, що заявлені вимоги пов`язані з нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 , а саме з користування послугами з енергопостачання за вказаною адресою, відповідно до договору від 23.07.2007 про надання послуг з енергопостачання за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Так, за загальним правилом ст.27 ЦПК України підсудність справ за позовами до фізичних осіб визначається за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Виняток з даного правила становить альтернативна підсудність (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах у справі № 460/4286/16-ц від 23.01.2018 та у справі № 640/16548/16-ц від 16.05.2018, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.04.2019 року (справа № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18), правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 зазначила, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Так, спірні правовідносини виникли у зв`язку із користуванням позивачем послугами з енергопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , що й можна кваліфікувати як пов`язані з нерухомим майном.

Предмет позову стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної підсудності Фрунзенського районного суду міста Харкова.

Відтак, виходячи з того, що спір виник з приводу нерухомого майна, для якого цивільним процесуальним законом встановлено виключну підсудність, суд приходить до висновку, що справа підлягає розгляду відповідно до положень статті 30 ЦПК України за місцезнаходженням нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено обставин, які б давали можливість розгляду даної справи саме Ленінським районним судом м. Полтави, оскільки дана справа за правилами виключної підсудності підсудна Фрунзенському районному суду міста Харкова.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, з огляду на те, що Ленінський районний суд м. Полтави у даному випадку не є судом встановленим законом, оскільки спір у даній справі стосується нерухомого майна, яке знаходиться на території Немишлянського району міста Харкова за адресою: АДРЕСА_1 , суд, приходить до висновку, що справа підлягає направленню за територіальною підсудністю до Фрунзенського районного суду міста Харкова.

Керуючись ст. ст. 31, 32, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 641/8879/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання показів електролічильника недійними, здійснення перерахунку незаконно нарахованих коштів, захист прав споживачів, стягнення моральної шкоди - передати за підсудністю до Фрунзенського районного суду міста Харкова.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Повний текст ухвали виготовлено 26.06.2023.

Головуючий: суддя Н.М. Грошова