ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3634/23
провадження № 2/753/3504/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В. розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06.03.2023 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача та просила розірвати кредитний договір за послугою «Оплата частинами» №3633 від 31.10.2021 на суму 31999, 00 грн., укладений між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 . Позивач посилалась на те, що виконувала кредитні зобов`язання належним чином, але внаслідок військової агресії російської федерації проти України вносити оплату за кредитом стало неможливо. Позивач будучи вагітною, з сім`єю на час воєнного конфлікту проживали в м. Маріуполь та вимушені були залишити місто, втратили роботу, дохід. Позивач вказує, що на час оформлення договору не могла передбачити військової агресії та оскільки є відповідальною людиною звернулась до відповідача з запитом щодо настання форс-мажорної обставини. Поряд із цим відповідачем не враховано обставин зазначених позивачем, відтак зважаючи на обставини викладені у позові позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розірвати кредитний договір у зв`язку з форс-мажорними обставинами.

07.03.2023 ухвалою суду справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03.04.2023 представник відповідача надав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач приєдналась до Умов та Правил АТ КБ «Приватбанк» на підставі анкети-заяви від 10.10.2016, ознайомилась з умовами договору, а заявлені нею обставини не є підставою для задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно з Довідкою від 24.05.2022 №3002- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживає за адресю: АДРЕСА_2 ( а.с.6).

31.10.2021 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір за послугою "оплата частинами" № 3633 на суму 31999,00 грн.

13.07.2022 АТ КБ «Приватбанк» за результатами розгляду звернення позивача надано відповідь за вих. №20.1.0.0.0/7-220706/19126 від 06.07.2022 та було рекомендовано здійснювати погашення за договором ( а.с. 10-11).

04.08.2022 представник АТ КБ «Приватбанк» за результатами розгляду звернення позивача від 02.08.2022 щодо припинення нарахувань за кредитним договором у листі за вих. №20.1.0.0.0/7-220802/1281 від 04.08.2022 відмовив у припиненні нарахування ( а.с.12-13).

Згідно із ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

31.10.2021 ОСОБА_1 підтвердила зобов`язання у зв`язку з отриманням кредиту в розмірі 31999,00 грн. у АТ КБ «Приватбанк» за договором №3633 та доручила АТ КБ «Приватбанк» встановити регулярний платіж з картки на погашення заборгованості ( а.с.31- 32).

Згідно із ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно із ч.4 ст. 14 ЦК України, особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Згідно із п. 1.1.6.10.1 Умов та Правил АТ КБ «Приватбанк», які опубліковано в мережі Інтернет за посиланням https://conditions-and-rules.privatbank.ua/main/view-content-477/?lang=uk, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за даним Договором, якщо це невиконання стало наслідком обставин непереборної сили, що виникли після укладення Договору в результаті дії таких надзвичайних та невідворотних обставин (повінь, пожежа, землетрус, і інші стихійні лиха, а також війна, військові дії, акти або дії державних органів та інші обставини непереборної сили відповідно до законодавства України), які Сторона не могла ні передбачити, ні запобігти (форс-мажорні обставини). Звільнення від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за даним Договором для можливості обґрунтованого вирішення спірних питань мирним шляхом можливе виключно у випадку доведення Стороною, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, що такі обставини об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань за умовами цього Договору

Відповідно із п. 1.1.6.10.2 Умов та Правил АТ КБ «Приватбанк», сторона, що зазнала дії обставин, зазначених у пункті 1.1.6.10.1. цього Договору, і внаслідок цього не має можливості виконати зобов`язання за цим Договором, повинна негайно, не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту їх настання, у письмовій формі повідомити іншу Сторону. Повідомлення повинно містити дані про настання обставин, їх характер, а також про передбачуваний термін дії і припинення вищевказаних обставин.

Згідно із п. 1.1.6.10.3. Умов та Правил АТ КБ «Приватбанк», несвоєчасне повідомлення про обставини непереборної сили, яке виникло з вини Сторони, яка про це повідомила, позбавляє цю Сторону права на них посилатися.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України, адресованого «всім, кого це стосується» №2024/02.0-7.1 від 28.02.2023, Торгово-промислова палата України на підставі ст. 14, ст. 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» засвідчила форс-мажорні обставини: військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» ( а.с. 9).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відзиві представником відповідача було зазначено про те, що сертифікат торгово-промислової палати не може вважатись беззаперечним доказом наявності форс-мажорних обставин, оскільки у матеріалах справи немає доказів засвідчення Торгово-промисловою палатою України для ОСОБА_1 за її зверненням введення воєнного стану, що об`єктивно унеможливлює виконання зобов`язань за кредитним договором та не надано доказів на підтвердження скрутного фінансового становища позивача. Наявність форс-мажорних обставин є підcтавою лише для незастосування заходів відповідальності щодо сплати пені та штрафу, але не є підставою для звільнення від виконання основного зобов`язання.

Згідно із ч.1,ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно із ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно із ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Позивач звертаючись до суду вказала про те, що внаслідок військових дій у м. Маріуполі вона втратила роботу, місто вдалось залишити, тимчасово зупинилась у м. Бердянську, а згодом для забезпечення належного супроводу вагітності та пологів залишила тимчасово окуповану територію та переїхала до м. Києва.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.3 ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Загальновідомими є обставини військових дій в м. Маріуполі.

Таким чином не потребує додаткового доказування порушення звичайного способу життя позивача внаслідок військових дій.

Відповідно до Умов та правил АТ КБ «Приватбанк» визначено підстави для застосування форс-мажорних обставин.

Позивач не надала докази звернення до АТ КБ «Приватбанк» із заявою про застосування форс-мажорних обставин, тому на підставі Умов та Правил зобов`язання не може бути припинено. З доданих до позовної заяви відповідей АТ КБ "ПриватБанк" на звернення позивача не межливо встановити зміст звернення позивача та обгрунтування, на які посилалась позивач.

Відтак, вказані позивачем обставини не можуть бути безумовною підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України не передбачено підстави для припинення кредитних зобов`язань внаслідок військових дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про розірвання договору не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,263,265 ЦПК, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про розірвання договору - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 11.04.2023

Суддя: Комаревцева Л.В.