Провадження № 2/337/696/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 червня 2023 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Коваленко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року до суду надійшов позов АТ КБ «ПриватБанк» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 13.10.2020р. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок. В подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 14.09.2021р. отримав картку типу Преміальна картка VISA Signature (кредитний ліміт до 300000,00 грн.).

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.5 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним і банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 13.02.2023р. має заборгованість у розмірі 364624,21 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 310954,17 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 53670,04 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5469,36 грн.

Ухвалою суду від 18.04.2023р. за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 10.05.2023р. підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не прибув, в позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.

Відповідач в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, зокрема через оголошення про виклик на веб-сайті судової влади України. Повідомлень про причини неявки, відзиву на позовну заяву або зустрічного позову у встановлений законом строк суду не подав.

Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Суд встановив, що 13.10.2020р. ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з Заявою про приєднання до Умов і Правил надання послуг, в якій відповідач виразив згоду на те, що дана заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», складає між сторонами договір банківського рахунка та він приймає всі права та обов`язки встановлені у цьому договору та зобов`язується їх належним чином виконувати.

Також встановлено, що відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок (що підтверджується випискою по рахунку) та встановлено кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 14.09.2021р., отримав картку типу: преміальна картка VISA Signature (кредитний ліміт до 300 000 грн).

З Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 вбачається, що 18.09.2021р. збільшено кредитний ліміт до 4000 грн., 13.11.2021р. збільшено кредитний ліміт до 25000,00 грн., 19.01.2022р. збільшено кредитний ліміт до 300000,00 грн. та 27.12.2022р. кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором б/н від 13.10.2020р. банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси.

З наданого розрахунку заборгованості та виписки за договором за період з 04.08.2018р. по 15.05.2023р. вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював перекази, розраховувся за покупки, оплачував послуги, проте свої зобов`язання за договором належним чином не виконав.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача перед Банком за вищевказаним кредитним договором станом на 13.02.2023 року становить 364624,21 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 310954,17 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 53670,04 грн.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір.

При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення щомісячних платежів.

Однак, як встановлено судом, відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконав свого зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має право вимагати в судовому порядку.

Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який є повним, чітким, узгоджується з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення.

При цьому суд враховує, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не подав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 5469,36 грн.

Керуючись ст. 3, 6, 11, 15, 16, 526, 530, 549, 610, 625, 627, 629, 633, 634, 638, 1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,280,282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 13.10.2020 р. в загальній сумі 364624,21 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 310954,17 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 53670,04 грн, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 5469,36 грн., а всього: 370093 (триста сімдесят тисяч дев`яносто три) грн. 57 коп.???

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.В. Сидорова