Справа № 333/4473/22
Провадження № 2/333/606/23
рішення

Іменем України

14 березня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу № 333/4473/21 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гура Максим Григорович, -

В С Т А Н О В И В:

30.09.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Обґрунтовано позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_2 . За життя вона була власницею квартири АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної квартири. Останньою було складено заповіт на ім`я позивача. Але звернувшись до нотаріуса у встановлений законом строк, з метою подання відповідної заяви на отримання спадщини за заповітом, нотаріусом йому було в усній формі повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що об`єкт спадщини, зазначений у заповіті, а саме вищевказана квартира, була придбана батьками позивача під час перебування у шлюбі, тому згідно із чинним законодавством України, частина даної квартири належить батькові позивача. На підставі цього, нотаріусом було запропоновано ОСОБА_1 звернутися за прийняттям спадщини у вигляді вищевказаної квартири, вже після смерті його батька.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 . З метою подання заяви для отримання спадщини, як спадкоємця першої черги за законом після смерті батька, позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Гури М.Г. За допомогою нотаріального запиту, позивачем були відновлені деякі документи, які були необхідні для відкриття спадкової справи після смерті батька.

Однак, після 24.02.2022 року, хвилюючись за власне життя та здоров`я через розгортання повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні і безпосереднім веденням бойових дій на території Запорізької області, а також нанесенням ракетних ударів російською федерацією по всій території України, позивач була вимушена виїхати за межі Запорізької області.

Повернувшись до м. Запоріжжя позивач 19.09.2022 року звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Гури М.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Проте, нотаріус повідомив позивачу, що строк для прийняття спадщини ним пропущено. Фактичне застосування наслідків пропуску позивачем строку для прийняття спадщини буде непропорційним, оскільки він втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті батька, і така втрата буде для нього занадто надмірним тягарем, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 03.10.2022 року суддею прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить розглянути справу без участі представника Запорізької міської ради та відмовити позивачу в задоволенні позову. Зокрема, у відзиві на позов відповідач зазначає, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення встановленого строку. Позивач не був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини у встановлений строк і не мав істотних, непереборних обставин, які б могли вважатися поважними, оскільки йому була доступна безперешкодна можливість скористатися своїм правом на спадкування та надіслати відповідну заяву поштою.

Ухвалою суду від 21.11.2022 року підготовче провадження у справі № 333/4473/22 закрито, призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Також, просив суд при вирішенні справи прийняти до уваги той факт, що після введення в Україні 24.02.2022 року воєнного стану, позивач був вимушений у березні 2022 року тимчасово вивезти свою сім`ю з м. Запоріжжя на захід України, та перебуваючи там був змушений займатися пошуком житла, оскільки довелося неодноразово переїжджати з місця на місце, пошуком роботи для себе та дружини, облаштуванням побутових умов на нових місцях тимчасового мешкання, доглядати молодшого трирічного сина під час його неодноразових хвороб, організовувати виїзд старшого восьмирічного сина з тимчасово окупованої території, а саме з м. Мелітополь, де він під час нападу росією на Україну мешкав зі своєю бабусею. Вказує, що все вищевикладене та постійний психологічний стрес, в якому позивач перебував увесь цей час, перешкоджало йому звернутися до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини у визначений законодавством України строк. Повернувшись у вересні 2022 року до м. Запоріжжя, він забрав документи із Запорізького БТІ та повторно звернувся до приватного нотаріуса з метою подання заяви та отримання спадщини.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином. Як вбачається з відзиву на позовну заяву, представник відповідача просить розглянути справу без його участі. Причини неявки третьої особи суду не відомі. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього до суду не надходило.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьками позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданим 21.10.1976 року Жовтневим відділом запису актів громадянського стану м. Запоріжжя, актовий запис № 2472 (а.с. 22).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 04.06.2020 року Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 805 (а.с. 13).

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності, виданого 03.08.1998 року міськжилуправлінням виконкому Запорізької міської ради, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на праві приватної власності (а.с. 15).

Згідно з заповітом, складеним 03.08.2016 року, ОСОБА_4 заповіла сину ОСОБА_1 всю належну їй на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Євграфовою О.М., зареєстровано в реєстрі за № 1-232 (а.с. 17-18).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 05.10.2021 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 2508 (а.с. 14).

19.09.2022 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гурою М.Г. за вих. № 86/01-16 позивачу надано письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що 19.09.2022 року до нього звернувся ОСОБА_1 з проханням завести спадкову справу за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 батька. Згідно із наданою інформацією, померлий ОСОБА_3 постійно проживав та на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом із померлим на момент відкриття спадщини за цією адресою більше зареєстрованих осіб не було. Оскільки ОСОБА_1 було пропущено строки для прийняття спадщини, останньому роз`яснено його право звернутися до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частинами першою, другою ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Нормами частини першої ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із частиною першою ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частина перша ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Водночас, з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє і на даний час.

У постанові Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, у визначений законом строк, подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1272 Цивільного кодексу України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для її прийняття.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. При цьому, поважність таких причин повинна бути обов`язково обґрунтована.

Разом з тим, закон не містить застережень, які саме причини є поважними і визнання їх такими залежить від обставин конкретної справи.

Суд враховує, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Слід також зазначити, що принцип «пропорційності», яким відповідно до ст. 2 ЦПК України разом з іншими принципами зобов`язаний керуватися суд, тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.

Одночасно, дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 року в справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18).

Таким чином, суд має врахувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою та забезпечити розумний баланс між інтересами сторін.

Так, суд бере до уваги, що пропущений позивачем строк для прийняття спадщини з урахуванням законодавчих змін є досить незначним, а тому враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Також, суд вважає, що обмеження позивача у прийнятті спадщини буде невиправданим втручанням у його приватну сферу і становитиме для нього надмірний тягар та не забезпечить розумний баланс між інтересами сторін.

А тому, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, керуючись принципом пропорційності для забезпечення розумного балансу між інтересами сторін, беручи до уваги те, що в Україні з 24.02.2022 року було введено воєнний стан, який діє і на момент ухвалення судом рішення, у зв`язку з чим позивач для безпеки власного життя та здоров`я був вимушений виїхати за межі Запорізької області, враховуючи, що пропущений позивачем строк для прийняття спадщини з урахуванням законодавчих змін є досить незначним, а тому суд знаходить підстави для задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Керуючись статтями 2, 4, 10-13, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гура Максим Григорович задовольнити у повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк для подання заяви до органів нотаріату про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , терміном в шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 14 березня 2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик