Ухвала

10 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 307/4814/21

провадження № 61-4579ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду державного майна України на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 вересня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного Підприємства «Тячівський завод «Зеніт», Фонду державного майна України про визнання працівника звільненим з роботи та уповноваження вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Тячівський завод «Зеніт», Фонду державного майна України про визнання працівника звільненим з роботи та стягнення заборгованості із заробітної плати.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано ОСОБА_1 звільненим від виконання обов`язків директора Державного підприємства «Тячівський завод «Зеніт» та з посади начальника юридичного відділу цього ж державного підприємства з 30 листопада 2021 року за власним бажанням згідно статті 38 КЗпП України.

Уповноважено ОСОБА_1 на подання документів до відповідного суб`єкта Державної реєстрації (державного реєстратора та/або нотаріуса) для державної реєстрації змін до відомостей про ДП «Тячівський завод «Зеніт щодо виключення його ( ОСОБА_1 ) з реєстру як керівника вказаного підприємства та внесення змін до відомостей про телефон та адресу електронної пошти цього підприємства.

Стягнено з Фонду Державного Майна України та ДП «Тячівський завод «Зеніт на користь держави по 454,00 грн судового збору.

29 березня 2023 року Фонд державного майна України подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, просить скасувати рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 вересня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської областісправу № 307/4814/21 визнано малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржені судове рішення ухвалені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження належить відмовити.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду державного майна України на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 вересня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного Підприємства «Тячівський завод «Зеніт», Фонду державного майна України про визнання працівника звільненим з роботи та уповноваження вчинити певні дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар