КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року місто Київ

Справа № 760/4657/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10552/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

судді-доповідача: Желепи О. В.,

суддів: Мазурик О. Ф., Немировської О. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 рокупро направлення справи за підсудністю (постановлену у складі судді Оксюти Т.Г.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою

ВСТАНОВИВ

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу в розмірі 100 000 грн, а також проценти від суми позики, що складають 18 750 грн у рахунок погашення боргу за розпискою від 01 травня 2022 року;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 20 000 грн відшкодування моральної шкоди;

- вирішити питання щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 рокусправу передано на розгляд до Троїцького районного суду Луганської області за підсудністю.

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 02 травня 2023 року, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року та повернути справу до Солом`янського районного суду м. Києва для призначення до розгляду Солом`янським районним судом м. Києва.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги та не надав належної оцінки долученим до позовної заяви та заяви про забезпечення позову доказам, а саме копії договору купівлі-продажу квартири та інформації, що міститься в борговій розписці та зазначена самим відповідачем.

Так з договору купівлі-продажу квартири вбачається, що відповідач придбав квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у борговій розписці відповідач зазначає, що місце його фактичного проживання це АДРЕСА_1 .

Крім того, вказані обставини підтверджуються копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 05.09.2022 № 3009-.

Вказує, що передача справи за підсудністю до Троїцького районного суду Луганської області становить загрозу життю та здоров`ю учасників процесу, оскільки територія Луганської області наразі є зоною можливих та/або активних бойових дій.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 травня 2023 року відкрито провадження у даній справі.

Згідно ч. 9 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Передаючи справу на розгляд до Троїцького районного суду Луганської області суд першої інстанції виходив з того, що доказів проживання ОСОБА_2 у м. Києві на території Солом`янського району позивачем до позовної заяви не додано. В свою чергу, у позовній заяві зазначено місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 . В зв`язку з тим, що місце реєстрації відповідача територіально не відноситься до Солом`янського району м. Києва, суд дійшов висновку про передачу справи за підсудністю до належного суду, а саме Троїцького районного суду Луганської області.

Проте, з такими висновками колегія суддів погодитися не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами законодавства з огляду на наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини першоїстатті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина першастатті 5 ЦПК України).

Статтями27,28,30 ЦПК Україниврегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання (місцезнаходженням) відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.

За загальним правилом територіальної підсудності, яке закріплене в ч. 1ст.27 ЦПК Українипередбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Матеріалами справи підтверджено, що зареєстроване місце проживання відповідача - АДРЕСА_2 .

Відповідно до боргової розписки від 01.05.2022 року складеної відповідачем, останній зазначив, що фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідки від 05.09.2022 року № 3009-5002-086886 ОСОБА_2 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає/перебуває за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону.

З огляну на зазначені обставини та вимоги Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до належного суду, оскільки зареєстроване місце перебування відповідача ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщеної особи, є АДРЕСА_1 , що відноситься до території Солом`янському районному суду м. Києва.

Таким чином висновки суду про непідсудність справи Солом`янському районному суду міста Києва є помилковими.

Згідно вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вище викладене та відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України оскаржуванаухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до Солом`янського районного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. 374, ст. 379, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року-скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ст. 389 ЦПК України

Повний текст постанови складено 23 червня 2023 року.

Суддя-доповідач О. В. Желепа

Судді О. Ф. Мазурик

О. В. Немировська