Справа № 441/288/19 Головуючий у 1 інстанції: Українець П.Ф.
Провадження № 22-ц/811/3297/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

Секретар Салата Я.І.

З участю: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Котовщикова Р.А., представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Цебака І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу №441/288/19 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 -адвоката Цебака Івана Семеновича на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 14 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Городоцької міської ради Львівської обл., третя особа - ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, інше

в с т а н о в и в :

18 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Родатицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування рішення Родатицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 483 від 02.08.2017 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність гр. ОСОБА_2 » та № 728 від 27.08.2018 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства»; про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку на АДРЕСА_1 площею № 0,0166 га, кадастровий номер :34:003:0107

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Родатицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 483 від 02.08.2017 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність ОСОБА_2 , рішенням № 728 від 27.08.2018 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства» та на підставі цього рішення 14.09.2018 Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради зареєстровано право власності за відповідачем на земельну ділянку. Вважає зазначені рішення і реєстрацію права власності на земельну ділянку незаконними й такими, що порушують його права та інтереси, оскільки спірна земельна ділянка належить до земель запасу, слугувала спільним заїздом та з огляду на положення ст.ст. 118, 123 ЗК України не могла бути передана ОСОБА_2 у власність для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Родатицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 483 від 02.08.2017р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 » та № 728 від 27.08.2018р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства».

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку на АДРЕСА_1 площею № 0,0166 га, кадастровий номер :34:003:0107. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 -адвокат Цебак І.С.

В апеляційній скарзі зазначає, що в матеріалах справи відсутній такий письмовий доказ, як рішення Родатицької сільської ради № 301 від 11.11.16р.»Про затвердження генерального плану села Радатичі», але суд все ж таки обґрунтовує таким письмовим доказом оскаржуване рішення. Вважає, що спірна земельна ділянка належить до категорії-землі сільськогосподарського призначення-землі запасу, а ч.4 ст.83 ЗК України, на яку посилається суд, поширює свою дію на землі загального користування, до яких спірна ділянка не належить. Зазначає, що земельна ділянка позивача розміщена на перехрестях вулиці,таким чином, що дві сторони ділянки мають вихід на АДРЕСА_1 , що дає можливість позивачу облаштувати заїзд до свого господарства. Посилається на те, що позивачем не доведено чим порушені його права. Просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким в позові відмовити, стягнути з позивача на користь апелянта судові витрати та витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Відповідачем по справі в особі міського голови Городоцької міської ради Львівської області надано відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 -адвоката Цебака І.С. У відзиві зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга є підставна та підлягає до задоволення.

31.03.2023 року представником позивача ОСОБА_1 -адвокатом Котовщиковим Р.А. надано відзив на апеляційну скаргу. У відзиві представник позивача -адвокат Котовщиков Р.А. зазначає, що вважає рішення суду законним, обґрунтованим, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити. Зазначає, що у матеріалах справи достатньо належних, достовірних доказів, які у своїй сукупності дають підстави вважати, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :34:003:0107 на АДРЕСА_1 площею 0,0166 га слугує заїздом спільного користування, а тому рішення суду щодо її передачі у власність ОСОБА_2 та реєстрації земельної ділянки на праві власності за ОСОБА_2 є незаконними. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Цебака І.С. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача-адвоката Котовщикова Р.А., вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1ст.4 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК), ч.1ст.15 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.1ст.5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 11.11.2014 року належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площа якої 0,1213га, кадастровий номер :34:003:0072 у АДРЕСА_1 (а.с.6т.1).

Відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,12 га по АДРЕСА_1 .

Земельні ділянки сторін по справі є суміжними, сторони є сусідами, однак між ними має місце конфлікт щодо облаштування канави (рова) для стоку стічних вод, який закінчився вирішенням у судовому порядку та прийняття рішення Городоцьким районним судом Львівської області від 14.03.2017 року. На даний час має місце конфлікт щодо спірної земельної ділянки, яку позивач ОСОБА_1 вважає спільним заїздом для нього та відповідача ОСОБА_2 .

Рішенням № 483 Родатицької сільської ради Городоцького району Львівської області від 02.08.2017 року надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 у власність земельної ділянки орієнтовно площею 0,02 га за рахунок земель запасу Родатицької сільської ради для ведення особистого селянського господарства біля його присадибної ділянки в с.Родатичі Городоцького району Львівської області.

Рішенням Родатицької сільської ради Городоцького району Львівської області №728 від 27.08.2018 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства площею 0,0166 га кадастровий номер :34:003:0107 та передано ОСОБА_2 безоплатно у власність зазначену земельну ділянку (т.1а.с.8).

З копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.09.2018 року встановлено, що 14.09.2018 року на підставі рішення Родатицької сільської ради Городоцького району Львівської області №728 від 27.08.2018 року управлінням державної реєстрації юридичного департаменту ЛМР зареєстровано право власності за відповідачем на земельну ділянку площею 0,0166 га , кадастровий номер :34:003:0107 для ведення особистого селянського господарства.

Позивач по справі ОСОБА_1 вважає, що вищезазначені рішення про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0166 га кадастровий номер :34:003:0107 є незаконні, оскільки земельна ділянка належить до земель запасу, слугувала спільним заїздом і не могла бути передана у власність ОСОБА_4 .

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції прописав, що відповідно до примірника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства у с.Родатичі виготовленого у 2018 році та Генерального плану с.Родатичі, що затверджений рішенням Родатицької сільської ради №301 від 11.11.2016 року видно, що передана у власність ОСОБА_2 земельна ділянка площею 0,0166 га належала до земель запасу Родатицької сільської ради та відображена як дорога/шлях.

З висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується.

Частиною першою статті 15 ЦК визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції не встановив, чим порушено права останнього, який не є належним користувачем спірної земельної ділянки, однак мав намір використовувати зазначену земельну ділянку для проїзду до свого господарства чи облаштування стічної канави (рова) без правових підстав.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, передбачених Конституцією України і законами України.

За приписами статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території та згідно ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ( у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до ч.1 ст. 59 вказаного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, а згідно ч.10 цієї статті Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України, визнаються незаконними у судовому порядку.

За змістом ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 12 ЗК України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Частиною 4ст.83 ЗК України визначено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів, тощо).

Застосовуючи зазначену правову норму до спірних правовідносин, суд першої інстанції не надав значення копії Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ОСОБА_2 за 2018 рік, в якому є письмові докази: 1) довідка з державної статистичної звітності про наявність земель від 19.07.2018 року, видана відділом у Городоцькому районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області, згідно якої спірна земельна ділянка рахується як земля запасу Родатицької сільської ради, категорія-землі сільськогосподарського призначення; 2) висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 01.08.2018 року, затверджений ГУ Держгеокадастру у Львівській області, згідно якого спірна земельна ділянка: категорія-землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення-землі запасу.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що спірна земельна ділянка належить до земель запасу Родатицької сільської ради, однак керувався ч.4ст.83 ЗК України, яка визначає категорії земель, що не передаються у приватну власність, а визначає категорії земель загального користування населених пунктів, до яких спірна земельна ділянка не належить.

Відповідно до частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Системний аналіз наведених вище положень частини першої статті 15, частини другої статті 16 ЦК України, частини другої статті 152, 155 ЗК України та роз`ясень постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» свідчить про те, що при вирішенні питання про незаконність рішення органу місцевого самоврядування та правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку, суд має встановити не тільки дотримання вимог законодавства щодо відведення земельної ділянки, а й факт порушення таким актом прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав- користування земельною ділянкою. Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 16.09.2020 року у справі №450/1483/17.

У постанові Верховного Суду від 26.10.2022 року (справа № 158/1788/20 прописано, що для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Тому суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову у їх задоволенні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 243/8040/17.

У постанові Верховного Суду від 01.06.2022 року (справа № 453/222/19 висловлена правова позиція аналогічна до справи, що розглядалася Городоцьким районним судом.

Звертаючись в суд з позовною заявою, позивач ОСОБА_1 зазначає, що суміжний землекористувач ОСОБА_2 самовільно захопив частину земельної ділянки, на якій він мав облаштувати стічну канаву (рів) та створені йому перешкоди для заїзду до його земельної ділянки. Однак, зазначені твердження позивача спростовуються рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 14.03.2017 року між тими ж сторонами та доданими до справи матеріалами, які не підтверджують порушення його прав.

Щодо актів комісії Родатицької сільської ради від 06 серпня 2015 року (а.с.14т.1), від 28 січня 2016 року (а.с.15 т.1), від 27 березня 2017 року (а.с.16т.1) такі складені без прив`язки до місцевості, не відповідають графічній інформації із кадастрової карти (плану), що міститься у проекті земельної документації про відведення спірної земельної ділянки.

За змістом ч.3 ст.12, ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6ст.81ЦПК України).

Виходячи із вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази, які б підтверджували факт порушення права (інтересу) позивача ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 та Родатицькою сільською радою (на даний час Городоцькою міською радою).

Відповідно до ч.1п.1,3,4ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:п.1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

При ухваленні рішення, суд визначає витрати, пов`язані з розглядом справи.

Згідно ст.133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ( п.1ч.3ст.133 ЦПК України).

За змістом ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові-на позивача. Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 оплатив за подачу апеляційної скарги, яка підлягає задоволенню судом, 1728,91 грн. судового збору, зазначені судові витрати підлягають стягненню з позивача ОСОБА_1 .

Витрати на правову допомогу в апеляційному суді становлять 15 000,00 грн. та підтверджуються доданим договором на правову допомогу №23/22 від 12.12.2022 року, додатком №1 до договору, копією квитанції до прибуткового касового ордера №01 від 12.12.2022 року, звітом про надану правову допомогу, ордером та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю.

Керуючись ст.ст. 374ч.1п.2; 376 ч.1 п.п.1,3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України, -суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 -адвоката Цебака Івана Семеновича задовольнити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 14 листопада 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_2 , Городоцької міської ради Львівської області про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) 1728,91 грн. (Одна тисяча сімсот двадцять вісім грн.. 91 коп.) сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги та 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч,00 грн.) за надання правової допомоги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 червня 2023 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк