Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/887/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового -засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом.

Вимоги позову мотивовано тим, що відповідачі є спадкоємцями спадкового житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (в подальшому майно), згідно права на спадщину за померлими батьками.

Батько відповідачів, ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати відповідачів, ОСОБА_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Померлі заповіту не залишали. Тому, всі відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом.

Померлі, при житті, не виготовили правовстановлюючих документів на житловий будинок. Згідно довідок старости Великокопанського старостинського округу від 03.10.2022 року, будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_8 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , а на день її смерт в цьому будинку проживали та були зареєстровані син, ОСОБА_6 , онука ОСОБА_9 , онука ОСОБА_10 .

Згідно відомостей Технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , виданого 28.10.2022 року сертифікованим спеціалістом ФОП ОСОБА_11 , житлова площа складає 34,8 кв.м., загальна площа становить 63,3 кв.м., рік побудови 1975.

Відповідно до довідки виданої 28.10.2022 року сертифікованим спеціалістом ФОП ОСОБА_12 ;3, інвентаризаційна вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 станом на 2022 рік, становить - 167.221,00 гривнів.

«17» червня 2022 року позивач уклав з ОСОБА_8 та Відповідачами, які виступали спадкоємцями за померлим, ОСОБА_7 , письмовий Попередній договір (надалі Договір), предметом якого є - в цілому житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - Майно).

«17» червня 2022 року сторонами Договору складений Акт прийому -передачі Майна, що згідно п. 7., п. 10 Договору свідчить про отримання Позивачем у володіння вказане Майно.

Згідно умов Договору Відповідачі зобов`язалися в майбутньому передати на оплатній основі Майно, а Позивач зобов`язався в майбутньому прийняти це Майно, до 30.07.2022 року по ціні 250.000,00 гривень.

На виконання цього Договору ОСОБА_8 та відповідачі отримали від позивача авансовий платіж в рахунок оплати вартості майна в сумі 250.000,00 грн., про що відповідачі склали відповідні розписки від 17.06.2022 року.

Основний нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу житлового будинку не був укладений, в зв`язку із смертю ОСОБА_8 .

В такому випадку, позивач отримав право, згідно п. 11 Договору, подати позов до суду про визнання за Позивачем права власності на житловий будинок.

Позивач ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленими своєчасно у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримуєють повністю та просять суд такі задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленими своєчасно, у судове засідання не з`явилися, однак до суду подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про те, що не заперечують проти задоволення позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. відповідачі є спадкоємцями спадкового житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (в подальшому майно), згідно права на спадщину за померлими батьками.

Батько відповідачів, ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати відповідачів, ОСОБА_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 , виданого 26.07.2022 року Виноградівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), актовий запис 489.

Померлі заповіту не залишали. Тому, всі відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом.

Родинні відносини відповідачів з померлими батьками підтверджуються наступними доказами.

- свідоцтвом, НОМЕР_2 , про народження; свідоцтвом про шлюб, НОМЕР_3 , ОСОБА_2 ;

- свідоцтвом про народження, НОМЕР_4 ; свідоцтвом про шлюб, НОМЕР_5 , ОСОБА_3 ;

- свідоцтвом про народження, НОМЕР_6 ; свідоцтвом про укладення шлюбу, НОМЕР_7 , ОСОБА_4 ;

- свідоцтвом про народження, НОМЕР_8 ; свідоцтвом про укладення шлюбу, НОМЕР_9 , ОСОБА_5 ;

- свідоцтвом про народження, НОМЕР_10 , ОСОБА_13 .

Померлі, при житті, не виготовили правовстановлюючих документів на житловий будинок. Згідно довідок старости Великокопанського старостинського округу від 03.10.2022 року, будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_8 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , а на день її смерт в цьому будинку проживали та були зареєстровані син, ОСОБА_6 , онука ОСОБА_9 , онука ОСОБА_10 .

Згідно відомостей Технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , виданого 28.10.2022 року сертифікованим спеціалістом ФОП ОСОБА_11 , житлова площа складає 34,8 кв.м., загальна площа становить 63,3 кв.м., рік побудови 1975.

Відповідно до довідки виданої 28.10.2022 року сертифікованим спеціалістом ФОП ОСОБА_12 ;3, інвентаризаційна вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 станом на 2022 рік, становить - 167.221,00 гривнів.

«17» червня 2022 року позивач уклав з ОСОБА_8 та Відповідачами, які виступали спадкоємцями за померлим, ОСОБА_7 , письмовий Попередній договір (надалі Договір), предметом якого є - в цілому житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - Майно).

«17» червня 2022 року сторонами Договору складений Акт прийому -передачі Майна, що згідно п. 7., п. 10 Договору свідчить про отримання Позивачем у володіння вказане Майно.

Згідно умов Договору Відповідачі зобов`язалися в майбутньому передати на оплатній основі Майно, а Позивач зобов`язався в майбутньому прийняти це Майно, до 30.07.2022 року по ціні 250.000,00 гривень.

На виконання цього Договору ОСОБА_8 та відповідачі отримали від позивача авансовий платіж в рахунок оплати вартості майна в сумі 250.000,00 грн., про що відповідачі склали відповідні розписки від 17.06.2022 року.

Основний нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу житлового будинку не був укладений, в зв`язку із смертю ОСОБА_8 .

В такому випадку, позивач отримав право, згідно п. 11 Договору, подати позов до суду про визнання за Позивачем права власності на житловий будинок.

Завданнями цивільного судочинства визначено, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною другою статті 2 ЦПК, якої суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У статті 11 ЦПК вказано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

У загальних положеннях про зобов`язання передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також наголошено про необхідність виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

У частині першій статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

У частині першій статті 179 ЦК України надано визначення речі як предмета матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Зазначено про їх поділ на нерухомі та рухомі (стаття 181 ЦК України) і що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Також у статті 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі "Федоренко проти України" (N 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі "Стреч проти Сполучного Королівства", заява N 44277/98).

В іншій справі "Н.К.М. проти Угорщини" (NKM у. Hungary, скарга N 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що "правомірні очікування" підлягають захисту як власне майно і майнові права.

Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

В ст. 328 ЦК закріплюється презумпція правомірності набуття права власності на певне майно. Право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку, або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі N 911/3594/17).

Також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі N 680/214/16 та від 07 квітня 2020 року у справі N 916/2791/13 зроблено висновок про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі N 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі N 905/1926/16, від ЗО січня 2019 року у справі N 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі N 48/340, від 19 травня 2020 року у справі N 916/1608/18.

Визнання права як універсальний спосіб захисту абсолютних та виключних прав і охоронюваних законом інтересів передбачене у статті 16 ЦК України.

Таким чином, вказаний договір укладено його сторонами з певною економічною метою, якої вони мали досягти внаслідок його виконання, дотримуючись принципу добросовісності, розумності і справедливості, визначеного у статтях 3, 509 ЦК України. І такою метою було отримання позивачем у власність об`єкта нерухомості (пункти 1.1, 1.2 договору, а сторони договору повинні були діяти у відповідності до цієї мети.

Позивач виплатив Відповідачам повну суму вартості предмета купівлі- продажу, але з незалежних від нього причин не може оформити право власності на нього.

Тобто за вказаним Договором Позивач має право вимагати визнання за ним абсолютного права (власності), за який він сплатив повну вартість та отримав від свого правопопередника володіння купленим як власник. Тобто в даний час він володіє житловим будинком, як своїм, та має обґрунтовані та законні сподівання на визнання власності на нього з сторони держави та будь якої третьої особи.

Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч.2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч.4).

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленного позову.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканкою АДРЕСА_1 , РНОКПП: - НОМЕР_11 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , загальною площею 63,3 кв.м., житловою - 34,8 кв.м., рік побудови 1975.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийА. А. Надопта