Справа № 175/2633/23
Провадження № 2-з/175/24/23
УХВАЛА

"28" червня 2023 р. смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Журавель Т.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватний виконавець Макушев Євгеній Петрович, приватний виконавець Русецька Оксана Олександрівна, про визнання права власності та скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватний виконавець Макушев Євгеній Петрович, приватний виконавець Русецька Оксана Олександрівна, про визнання права власності та скасування арешту майна. Одночасно із позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_3 зазначила, що власником садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, кадастровий номер :01:037::0152 є позивачка. Проте в травні 2023 року позивачка дізналася про те, що на вищевказані об`єкти нерухомої власності постановами державних виконавців були накладені арешти за зобов`язаннями відповідача. Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи, може вжити, передбачені ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Суддя звертає увагу на те, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що арештоване майно виставлене на продаж, заявником не надано.

При цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість відчуження спірного майна без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На підставі викладеного, суддя доходить висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Керуючись статтями 149-153, 258-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватний виконавець Макушев Євгеній Петрович, приватний виконавець Русецька Оксана Олександрівна, про визнання права власності та скасування арешту майна відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т. С. Журавель