Справа № 453/1570/22 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/811/146/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Приходько Л.А., Лучко В.В.. Лучко М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 7 грудня 2022 року у справі за заявою АТ «Універсал Банк» про забезпечення позову у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно шляхом його продажу на прилюдних торгах, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2022 року позивач АТ «Універсал Банк» в особі представника Приходько Л.А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив:

визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , зокрема такою, що успадкувала:

-1/3 частину житлового будинку, заг. пл. 108,2 кв.м., житл. пл. 38,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

В рахунок погашення боргу перед Акціонерним товариством «Універсал Банк» (місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) в сумі 275 209 (двісті сімдесят п`ять тисяч двісті дев`ять) 09 доларів США звернути стягнення на нерухоме майно шляхом його продажу на прилюдних торгах за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а саме 1/3 частину житлового будинку, заг. пл. 108,2 кв.м., житл. пл. 38,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що успадкована ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , зокрема таким, що успадкував:

-1/3 частину житлового будинку заг. пл. 108,2 кв.м., житл. пл. 38,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

В рахунок погашення боргу перед Акціонерним товариством «Універсал Банк» (місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) в сумі 275 209 (двісті сімдесят п`ять тисяч двісті дев`ять) 09 доларів США звернути стягнення на нерухоме майно шляхом його продажу на прилюдних торгах за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а саме 1/3 частину житлового будинку, заг. пл. 108,2 кв.м., житл. пл. 38,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що успадкована ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , зокрема таким, що успадкував:

-1/3 частину житлового будинку заг. пл. 108,2 кв.м., житл. пл. 38,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

В рахунок погашення боргу перед Акціонерним товариством «Універсал Банк» (місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) в сумі 275 209 (двісті сімдесят п`ять тисяч двісті дев`ять) 09 доларів США звернути стягнення на нерухоме майно шляхом його продажу на прилюдних торгах за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а саме 1/3 частину житлового будинку, заг. пл. 108,2 кв.м., житл. пл. 38,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що успадкована ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Одночасно з позовною заявою представником АТ «Універсал Банк» Приходько А.Л. було подано до суду заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування доводів заяви зазначав, що майно, яке належало померлому ОСОБА_4 , на момент розгляду справи, може зникнути, зменшитись за кількістю, або погіршитись за якістю і у разі задоволення позову це може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Просив накласти арешт на нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 108, 2 квадратних метри, житловою площею 38,8 квадратних метрів, за адресою АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу реєстраційний № 1661 від 20 вересня 2007 року, посвідчений Батлюк Ю.П., приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу.

Оскаржуваною ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 7 грудня 2022 року у задоволенні заяви представника АТ «Універсал Банк» Приходько А.Л. про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив позивач - Акціонерне товариство

Звертає увагу, що в заяві про забезпечення позову АТ ««Універсал Банк» підставами необхідності вжиття заходів забезпечення позову було зазначено: оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 липня 2016 року у справі №465/2135/16-ц;

подання Відповідачем-2 ОСОБА_3 позовної заяви про визнання кредитного договору та договору іпотеки нікчемними, зобов`язання вчинити дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди (справа №465/5354/22);

наявність ухвали Львівського апеляційного суду від 5 січня 2021 року про залучення правонаступників у справі №465/2135/16-ц.

Вказані обставини, на думку скаржника свідчать про потенційно наявну можливість подальшого переходу права власності на зазначене нерухоме майно до третіх осіб, з метою уникнення відповідальності перед Кредитором щодо погашення існуючої заборгованості.

Зазначає, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 5 січня 2021 року залучено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 як правонаступників ОСОБА_4 , до участі у справі №465/2135/16-ц. Вказана ухвала Львівського апеляційного суду від 5 січня 2021 року набрала законної сили.

Стверджує, що про зазначену обставину позивачем було зазначено у поданій заяві про забезпечення позову, однак, судом першої інстанції належним чином не досліджено даний документ, та не зроблено відповідних висновків щодо можливості впливу такої обставини на подальші дії відповідачів відносно нерухомого майна, яке входить до складу спадщини за законом.

На думку скаржника, суд першої інстанції не надав належної оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, не з`ясував, чи будуть мати вплив заявлені позивачем заходи забезпечення позову (в разі їх вжиття судом) на права та охоронювані інтереси інших учасників справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу, а якщо будуть, то який саме та в якому обсязі, не дослідив співмірності заявлених заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, тобто не оцінив обставин щодо негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Просить ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 7 грудня 2022 року скасувати та ухвалити постанову, якою задовольнити заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову. Судові витрати пов`язані з подачею апеляційної скарги, скаржник просить стягнути з відповідачів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Приходько Л.А. на підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на її заперечення, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступних обставин.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 04 жовтня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 004-2900/840-0262, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав у ВАТ «Універсал Банк» кредит у сумі 180 000 доларів США зі сплатою 7,50% річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 за кредитним договором додатково було укладено між позивачем та ОСОБА_1 договір поруки від 07 серпня 2013 року, згідно умов якого, ОСОБА_1 зобов`язалася перед ПАТ «Універсал Банк» відповідати за невиконання ОСОБА_4 усіх зобов`язань перед позивачем, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

04 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» правонаступником якого є АТ «Універсал банк» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки до кредитного договору № 004-2900/840-0262 від 04 жовтня 2007 року, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що має чотири кімнати, загальною площею 117,9 кв.м., житловою площею 80,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29 липня 2016 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 5 567 914,56 грн. з яких: прострочена заборгованість по кредиту 70 262,79 грн, сума дострокового стягнення кредиту 4 247 769,47 грн., відсотки 1 241 810,92 грн., підвищені відсотки 8 071,37 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 48 121,56 грн. судового збору.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 17 лютого 2022 року за №300108969, ОСОБА_4 на праві власності належить наступне нерухоме майно, а саме:

-квартира, загальною площею (кв.м.): 117,9, житлова (кв.м.): 80.1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-житловий будинок, загальною площею (кв.м.): 108,2, житлова площа (кв.м.): 38,8, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-3/4 частини квартири, загальною площею (кв.м.): 68,3, житлова (кв.м.): 39,0, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- житловий будинок, загальною площею (кв.м.): 103,0, житлова площа (кв.м.): 36,2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 15 листопада 2018 року Франківським районним у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно ухвали Львівського апеляційного суду від 05 січня 2021 року залучено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як правонаступників відповідача ОСОБА_4 до участі у справі № 465/2135/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року зупинено апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 липня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання кредитного договору та договору іпотеки нікчемними, зобов`язання вчинити дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Як вбачається із заяви представника АТ «Універсал Банк» Приходько А.Л., такий просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, заг. пл. 108,2 кв.м., житл. пл. 38,8, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою стягнення боргу, який виник на підставі договору № № 004-2900/840-0262 від 04 жовтня 2007 року, на забезпечення виконання якого було укладено договір іпотеки до кредитного договору №004-2900/840-0262 від 04 жовтня 2007 року, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що має чотири кімнати, загальною площею 117,9 кв.м., житловою площею 80,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки вважав, що заявником не доведено існування підстав вважати, що відповідачі мають намір або ними здійснюються будь-які дії, спрямовані на відчуження вищевказаного нерухомого майна.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи із наступних обставин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Згідно із роз`ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою до застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Під час розгляду справи «East/West Alliance Limited» проти України» ЄСПЛ в п. 185 рішення від 23 січня 2014р. нагадав, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

За змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Вказане узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17.

Крім того, колегія суддів наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 05 січня 2021 р. залучено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 як правонаступників ОСОБА_4 , до участі у справі №465/2135/16-ц. З огляду на наведене, та враховуючи те, що спірне нерухоме майно не є предметом іпотеки, не виключається можливість його відчуження, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання в майбутньому рішення суду, а також забезпечити ефективний захист і поновлення його порушених прав та інтересів.

Покликання суду в оскаржуваній ухвалі на те, що відповідачі у справі не є власниками нерухомого майна, не може бути належною підставою для відмови у вжитті заходів забезпечення позову, оскільки позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно, що належать відповідачу або знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1ч.1 ст. 150 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, попередню поведінку позивачів щодо спірного майна, а також те, що метою забезпечення позову у вказаній справі є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача, які мають бути співмірними з негативними наслідками, що можуть настати від вжиття цих заходів, а також конкретні обставини зазначеної справи колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову.

За вказаних обставин, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягає до задоволення, ухвала Сколівського районного суду Львівської області від 7 грудня 2022 року - до скасування із задоволенням заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» - задовольнити

Ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 7 грудня 2022 року скасувати.

Заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 108, 2 квадратних метри, житловою площею 38,8 квадратних метрів, за адресою АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу реєстраційний № 1661 від 20 вересня 2007 року, посвідчений Батлюк Ю.П., приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанов складено 10 квітня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.