справа 278/1905/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський Олександр Олександрович про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до суду надійшов зазначений позов, розгляд якого не може бути здійснений даним складом суду й головуючим суддею заявлено відвід через особисте знайомство із позивачем і наявність приятельських відносин.

Процесуальним законом дане питання врегульовано наступним чином.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, серед іншого, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

Аналіз норм права про відвід (самовідвід) суддів ст. ст. 36-39 ЦПК України показує, що законодавець визнає за сторонами право на відвід, а за суддею - на самовідвід, але тільки в разі наявності визначеної причини, в силу якої правосуддя може бути упередженим або несе ризики виглядати таким.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід (самовідвід), якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Такі висновки покладені в основу рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 24.05.1989 року у справі за заявою Гаусшильдта (Hauschildt Case), відповідно до змісту якого, при зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Європейський суд з прав людини в п. п. 24-30 рішення від 26 жовтня 1984 р. у справі "Де Куббер проти Бельгії" розтлумачив поняття безсторонності суду в тому аспекті, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно також бути видно, що воно чиниться, зокрема, в демократичному суспільстві суд повинен викликати довіру у громадськості.

У рішенні в справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 28 жовтня 1998 року Європейський суд з прав людини зазначив, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

На переконання суду, розгляд даної справи в тому ж складі суду може сприйматися сторонами як порушення закріпленого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, права на справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

За таких обставин, самовідвід, вважаю, обґрунтованим і таким, який підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, --

П О С Т А Н О В И В :

Заяву про самовідвід судді задовольнити.

Відвести суддю Татуйка Євгена Олексійовича від розгляду даної судової справи на підставі положень п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Передати справу до загального відділу Житомирського районного суду Житомирської області для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Євген Татуйко