05.04.2023 Справа № 756/3282/23
Справа № 756/3282/23
Провадження № 6/756/104/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Тихої О.О., за участю секретаря судового засідання Кренджеляк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про видачу дублікату виконавчого листа,

У С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (далі - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт») звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з вищезазначеною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.11.2009 у справі № 2-501/2009 задоволено позов Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за договором кредиту № 22-8ІУ/07-2006И від 27.07.2006 у сумі 143452,69 дол. США, що в еквіваленті при перерахуванні у національну валюту України за офіційним курсом НБУ станом на 22.06.2009 складає 1 092 650,42 грн.

21.06.2010, на виконання вказаного рішення, Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи про стягнення з боржників вказаної заборгованості.

Так, на підставі виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_1.

05.11.2021 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено Договір факторингу № 05/11/1/2021, на підставі якого на користь ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» відступлені права вимоги за кредитним договором № 22-8ІV-2006И від 26.07.2006 року.

Ухвалою Оболонського районного суду від 19.09.2022 заяву ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» задоволено та замінено стягувача АКІБ «УкрСиббанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Укрфінстандарт» () за виконавчими листами, виданими на примусове виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18.11.2009 року у цивільній справі № 2-5011/09 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 22-8IV/07-2006И від 26.07.2006 року.

Після набуття прав стягувача, ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» звернулося до Оболонського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) із запитом щодо стану виконавчого провадження № НОМЕР_1. У відповідь на вказаний запит ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» повідомлено, що виконавче провадження № НОМЕР_1 закрито на підставі заяви стягувача, а виконавчий документ повернуто останньому.

В подальшому, ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» звернулось з запитом про надання інформації щодо виконавчого листа до АКІБ «УкрСиббанк».

01.03.2023 на адресу ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» надійшов лист АКІБ «УкрСиббанк», в якому повідомляється, що виконавчий лист на адресу банку не надходив та місце знаходження його не відоме.

З урахуванням наведеного, представник стягувача просить видати дублікат виконавчого листа № 2-5011 від 21.06.2010, виданого Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за договором кредиту № 22-8ІУ/07-2006И від 27.07.2006.

Представники стягувача ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» Островерхов К.М., Говдь Р.М. надали суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, заявлені вимоги підторимали та просили їх задовольнити.

Боржники та представник боржників у судове засідання не з`явилися, від представника боржників - адвоката Верхотурова О.О. до суду надійшло повторне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його зайнятістю в іншому провадженні, разом з тим, доказів на підтвердження зайнятості в іншому процесі, суду не надано.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень втілюється у неприпустимості зловживання правом, яку зазвичай виводять із конституційних положень, згідно з якими здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб; заборони обходу закону, тобто ухилення від застосування обов`язкового правила шляхом використання легального засобу, але з негативними намірами, при цьому обхід закону передбачає свідоме створення суб`єктами права певного фактичного складу (чи утримання від його створення) з метою забезпечити щодо себе дію одного правового припису та/чи не допустити дію іншого.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

Відповідно до ч. 2 ст.433 Цивільного процесуального кодексу України неявка осіб, що беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням того, що суд виконав покладений на нього обов`язок щодо повідомлення учасників про дату, час та місце розгляду справи, неявка осіб, що беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає за можливе розглянути заяву на підставі наявних у справі доказів.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.11.2009 у справі № 2-501/2009, яке набрало законної сили, задоволено позов Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за договором кредиту № 22-8ІУ/07-2006И від 27.07.2006 у сумі 143452,69 дол. США, що в еквіваленті при перерахуванні у національну валюту України за офіційним курсом НБУ станом на 22.06.2009 складає 1 092 650,42 грн.

На підставі вищевказаного рішення суду Оболонським районим судом м. Києва 21.06.2010 було видано виконавчий лист №2-5011/2009 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 22-8ІУ/07-2006И від 27.07.2006 з ОСОБА_3 .

05.08.2010 державним виконавцем Грищенком В.О. відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві на підставі вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1.

12.11.2021 головним державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Цетрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко К.Ю. винесено постанову про повернення виконавчого документа стяґувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Оболонського районного суду від 19.09.2022 заяву ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» задоволено та замінено стягувача АКІБ «УкрСиббанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Укрфінстандарт» () за виконавчими листами виданими на примусове виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2009 року у цивільній справі № 2-5011/09 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 22-8IV/07-2006И від 26.07.2006 року.

З листа Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Цетрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 19.01.2023 вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5011 від Оболонського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 22-8IV/07-2006И від 26.07.2006 року. 12.11.2021 постанову про повернення виконавчого документа стяґувачу направлено на адресу стягувача (трекінг відправлення 623).

При цьому, відповідно до Інформації про виконавче провадження № НОМЕР_1 від 05.04.2023 вбачається, що винесено після винесення постанови від 12.11.2021 про повернення виконавчого документа стяґувачу жодних процесуальних дій у вказаному виконавчому провадженні не проводилось.

Листом АКІБ «УкрСиббанк» №27-5/4583 від 01.03.2023 ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» повідомлено, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 22-8IV/07-2006И від 26 липня 2006 року на адресу банку не надходив та місце знаходження його не відоме.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень до ЦПК України, що набрав чинності 15.12.2017 року, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з п.п.5, 6, 7 Розділу 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, який набрав чинності 05.10.2016, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання;

Як вбачається з постанови головного державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Цетрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярмоленко К.Ю. про повернення виконавчого документа стяґувачу від 12.11.2021, виконавчий лист №2-5011 від 21.06.2010 може бути повторно пред`явлений до виконання у строк до 12.11.2024.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання на теперішній час не сплинув.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

У листі ВССУ від 01.07.2015 року викладено «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», в пункті 6 якого зазначається, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили. У листі містяться роз`яснення про необхідність з`ясовувати підстави, за якими стягувач чи державний виконавець звертається за отриманням дубліката виконавчого листа, та обставин втрати виконавчого листа, необхідність перевіряти дані про існування виконавчих проваджень за цими виконавчими листами або судовими наказами. В узагальненні зазначається про те, що обґрунтованою є відмова у задоволенні заяв про видачу дубліката виконавчого листа у випадку не надання доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа. Також в листі відзначається, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання.

Виходячи з наведеного, суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа, повинен з`ясувати питання щодо обставин втрати виконавчого листа та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого документа.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У рішенні від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15 січня 2010 року справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (ImmobiliareSaffi v. Italy), № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

В силу ст. 129-1 Конституції України, ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у визначеному законом порядку.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року №3-рп/2010 у справі №1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу Україниу взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України(про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Враховуючи те, що рішення суду на цей час не виконане, виконавчий лист про стягнення боргу на виконанні не перебуває, заявником доведений факт того, що виконавчий документ при пересилці був втрачений та стягувач його не отримував, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та видати дублікат виконавчого листа № 2-5011 від 21.06.2010, виданого Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за договором кредиту № 22-8ІУ/07-2006И від 27.07.2006.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 353-355, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заінтересована особа: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа виконавчого листа № 2-5011 від 21.06.2010 у справі № 2-5011/2009, виданого Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за договором кредиту № 22-8ІУ/07-2006И від 27.07.2006.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха