Справа № 491/219/23
Номер проведження 2/508/122/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року смт. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Банташ Д.С.

за участю секретаря с/з Мазарак Н.А.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

за відсутності представника відповідача адвоката Сметюх В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Миколаївка Березівського району Одеської області у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки доходу (заробітку), до закінчення дитиною навчання, посилаючись на відсутність добровільної допомоги зі сторони відповідача та передбачений сімейним законодавством обов`язок по утриманню їх спільної дитини. В обґрунтування вимог зазначено, що їх спільна донька ОСОБА_3 перебуває на її утриманні, досягла повноліття, однак продовжує навчання у Республіці Польща в Опольському Університеті. Тому у зв`язку з необхідністю матеріальної допомоги доньці просить задовольнити заявлені вимоги. Також просила стягнути з відповідача понесені у справі витрати на професійну правничу допомогу. (а.с. 1-62)

12 червня 2023 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позов, за змістом відзиву відповідач висловив свої заперечення проти позову, не погоджуючись з розміром аліментів, який просить стягувати з нього позивач. Зазначав, що донька отримує стипендію у розмірі 900 злотих. На його утриманні перебуває ще син ОСОБА_4 , на якого він сплачує аліменти на підставі судового рішення від 08 квітня 2021 року у розмірі частки щомісяця. Відповідач також зазначав, що не має власного житла, у зв`язку з чим вимушений винаймати його. До того ж він має на утриманні непрацездатну матір, якій він також допомагає. Тому просить врахувати указане при винесенні рішення судом, та стягувати з нього аліменти в розмірі 1/8 частки від його заробітку (доходу). (а.с. 111-118)

21 червня 2023 року позивачем подано до суду відповідь на відзив. (а.с. 141-145)

26 червня 2023 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, згідно якого просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. (а.с. 158-165)

Ухвалою від 20 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 16 травня 2023 року продовжено строк розгляду справи, судове засідання відкладено на 14.06.2023 року.

Протокольною ухвалою суду від 14 червня 2023 року продовжено строк розгляду справи, судове засідання відкладено на 27.06.2023 року.

Ухвалою суду від 27 червня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві і відповіді на відзив.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він самостійно перераховує кошти безпосередньо доньці ОСОБА_5 . На його утриманні перебуває також син, і згідно рішення суду він сплачує аліменти. Він власного житла не має, а винаймає його. До того ж він має на утриманні непрацездатну матір. Тому просив врахувати указане при винесенні рішення судом.

Представник відповідача, адвокат Сметюх В.С. у судове засідання не з`явилася.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16 копія свідоцтва), яка проживає з матір`ю (а.с. 19), що не спростовано відповідачем по справі.

ОСОБА_3 досягла повноліття, однак продовжує навчання у Опольському Університеті в Республіці Польща на денній формі навчання. (а.с. 17, 18 копія довідки і переклад).

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

При визначенні розміру аліментів суд враховує положення статті 182 СК України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що повнолітня ОСОБА_3 перебуває на утриманні матері, а тому відповідно до правової позиції, викладеної неодноразово Верховним Судом, в тому числі й у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18), вимога про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на користь матері є обґрунтованим та таким, що відповідає нормам сімейного законодавства.

Стосовно перебування на утриманні відповідача непрацездатної матері, то Верховний Суд в постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 382/1093/16-ц (провадження № 61-12568св18), вирішуючи вимогу про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання зазначив, що «вирішення питання про звільнення особи від сплати аліментів у зв`язку зі скрутним майновим станом зобов`язує особу, яка його ініціювала, довести відсутність можливості брати участь в утриманні дитини та не ставиться в залежність від доходів іншого з батьків, з яким проживає дитина та на утриманні якого знаходиться. Також не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо перебування на його утриманні непрацездатної матері, оскільки судами встановлено, що вона є пенсіонером за віком та отримує пенсію».

Разом з тим, судом приймається до уваги наявність у відповідача на утриманні неповнолітнього сина, на якого він також сплачує аліменти, що не заперечується позивачем.

Тому оскільки законом встановлено обов`язок відповідача надавати матеріальну підтримку доньці, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, сімейним законодавством не визначено розмір обов`язкової частки, який повинен бути стягнуто з батьків на утримання повнолітньої дитини на період навчання, виходячи з принципів розумності та справедливості і наданих до суду письмових доказів, відповідно до яких відповідач має аліментні зобов`язання та не працездатну матір, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 на період її навчання, слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частки доходу (заробітку), що буде відповідати інтересам сторін та повнолітньої дитини.

Стосовно стверджень відповідача, що їх спільна донька наділена повною цивільною дієздатністю та має право на самостійне звернення до суду з відповідним позовом, суд зазначає що відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що їх спільна донька ОСОБА_6 проживає з позивачкою, тому у відповідності до вимог ч. 3 ст. 199 СК України, позивач також наділена правом на звернення з відповідним позовом до суду, а отже доводи відповідача не заслуговують на увагу.

Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Датою подачі позову є 03 березня 2023 року, тому саме з цієї дати слід проводити стягнення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати пов`язані із зверненням до суду з даною позовною заявою, а саме суму за надання правової допомоги у розмірі 1500 грн.

Згідно з положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Між позивачем та адвокатом Дорош Т.А. 03.03.2023 року укладено договір про надання правової допомоги, а згідно розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу позивач сплатила за послуги адвоката 1500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 99 від 03.03.2023 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в прозові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

При вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правову допомогу у сумі 1000 грн.

Крім того, оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), аліменти на утримування повнолітньої доньки, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 03.03.2023 року і на період її навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років, за умови продовження навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), понесені у справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду до Одеського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні під час оголошення рішення, протягом 30 днів з часу отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 30 червня 2023 року.

Суддя Дмитро БАНТАШ