Справа № 754/8516/23
У Х В А Л А

Іменем України

28 червня 2023 року Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, перевіривши виконання вимог ст. 175-177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення місця проживання та виховання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення місця проживання та виховання дитини.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175, 176, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, п. 4, 5 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Слід зауважити, що позивач, заявляючи вимоги і щодо визначення місця проживання дитини, і щодо виховання дитини батьком одноособово, взагалі не наводить обґрунтування щодо вимоги про виховання дитини батьком одноособово. При цьому, спори щодо визначення місця проживання дитини та спір між батьками щодо участі у вихованні дитини врегульовані різними положеннями Сімейного кодексу України, і є різними взаємовиключними за правовими підставами.

Так, стаття 159 Сімейного кодексу України стосується вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, а стаття 161 Сімейного кодексу України врегульовує питання спору між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини.

Окрім того, позивач, вказуючи про те, що відповідачка не виконує свої материнські обов`язки, не піклується дитиною, не зазначає доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач, зазначаючи у позовній заяві про те, що з початку війни з лютого 2022 року мобілізувався та знаходиться на виконанні бойових завдань на захисті Батьківщини, також не зазначає доказів, що підтверджують вказані обставини, та не зазначає, яким чином він поєднує та поєднуватиме виконання завдань щодо захисту Батьківщини з виконанням щоденних батьківських обов`язків щодо дитини.

Отже, позивачу необхідно навести обґрунтування позовних вимог щодо виховання батьком дитини одноособово та зазначити докази, що підтверджують обставини, неналежного виконання відповідачкою материнських обов`язків, мобілізації позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивач вказує, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій, на підтвердження чого надав копію посвідчення від 03.12.2015.

Відповідно до положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII. У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у цій справі.

Тому, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з приводу розірвання шлюбу, визначення місця проживання та виховання дитини, що не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання ОСОБА_1 позовної заяви у цій справі підлягає сплаті.

Наведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», викладеним, зокрема, у постанові від 9 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, ухвалі від 6 травня 2020 року у справі № 9901/70/20.

Отже, позивач має сплатити судовий збір за звернення до суду із вказаним позовом на загальних підставах.

Згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн).

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Позивачем заявлено три немайнові вимоги:

1)про розірвання шлюбу;

2)про визначення місця проживання дитини з батьком;

3)про визначення одноосібного виховання дитини батьком.

Отже, виходячи з кількості немайнових вимог судовий збір у даній справі становить 3*1073,60 грн.= 3 220,80 грн.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення місця проживання та виховання дитини залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в частині визначення розміру судових витрат (судового збору) шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК