Справа № 555/323/23
Номер провадження 2/555/260/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі :

головуючий суддя - Старовецька Ю.В.

при секретарі - Григорієвій В.М.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Савурко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей,

В С Т А Н О В И В:

І.Стислий виклад позиції позивача

Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до серпня 2021 року. Є батьками двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області по справі №555/1546/21 відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

06.09.2022 року, 03.01.2023 року та 17.02.2023 року вона проводила лікування дітей у стоматології «Мудрий зуб» м.Рівне, що підтверджуються відповідними довідками, які додані до позову. На лікування нею було витрачено грошові кошти в сумі 5 900,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Оскільки позивачем на лікування дітей було витрачено 5900,00 грн., то батько дітей має відшкодувати їй половину понесених витрат, що складає 2950,00 грн.

Крім того, позивач зазначає, що діти на даний час навчаються в Березнівському ліцеї №1 ім.М.Буховича. Після введення в Україні воєнного стану, навчання переведено з очної форми навчання на дистанційну. На даний час це є загальновідомим фактом. Для забезпечення належного дистанційного навчання дітей, враховуючи здібності дітей у сфері інформаційних технологій та для подальшого розвитку здібностей у дітей, що не є способом забезпечення дозвілля, нею було придбано два ноутбуки. 21.09.2022 року - ноутбук Lenovo Idea Pad 315/AU7, вартістю 30999,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 21.09.2022 року, та 21.02.2023 року вона придбала ноутбук Asus NUF Gaming F15 FX506LHB-HN324, вартістю 35698,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 31.02.2023 року.

З урахуванням наведеного, відповідно до положень ст.185 Сімейного кодексу України просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові виграти на дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 36298,50 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що після розірвання шлюбу батько дітей повернувся до росії, доступу до спільного майна, що було набуто у період шлюбу, зокрема і до комп`ютерної техніку вона не має. На даний час є судовий спір між нею та відповідачем щодо поділу майна. Син ОСОБА_5 звертався до батька, що він віддав їм комп`ютер для навчання, проте відповідач написав, що техніка в несправному стані і щоб він чекав, коли той повернеться до України. У зв`язку із воєнним станом діти переведені на дистанційне навчання, а тому потребують і відповідного технічного забезпечення. Навчання по телефону у зв`язку із малим екраном є шкідливим для очей. А мобільний телефон, яким користувався ОСОБА_5 , не підтримував Wi-Fi. Також шість років тому батьком було подаровано дітям планшет, однак на даний час він має несправності, через які не можливо встановити необхідні освітні програми. Тому наявна у них комп`ютерна техніка не могла забезпечити навчання дітей, а тому вона була вимушена придбати ноутбуки.

ІІ. Стислий виклад позиції відповідача

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зокрема, в частині витрат на лікування, щодо витрат на придбання ноутбуків, то вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, так як позивачем не було доведено необхідності їх придбання і тієї обставини, що вони пов`язані з особливими потребами дітей. Відповідач залишив для дітей комп`ютерну техніку, що може використовуватись під час навчання. Крім того, діти мають змогу навчатись дистанційно з використанням телефонів або ж одного ноутбука для двох. Також позивач не представила доказів, що планшет, що є у користуванні дітей, має технічні несправності. З урахуванням наведеного, просить позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 2950 грн., у задоволенні решти вимог відмовити.

ІІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

02.03.2023 року було відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

22.05.2023 року представником відповідача було заявлено відвід головуючому судді.

Відповідно до ухвали Березнівського районного суду Рівненської області від у задоволенні заяви про відвід було відмовлено.

ІV. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини

Відповідно до рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 25.08.2021 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

Із свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 , виданого 17.02.2022 року, серія НОМЕР_2 , виданого 17.02.2022 року, встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно довідки, виданої стоматологічним кабінетом «Мудрий Зуб» 06.09.2022 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проводили лікування на суму 3600 грн.

Із довідки, виданої стоматологічним кабінетом «Мудрий Зуб» 03.01.2023 року, ОСОБА_4 лікував зуби.

Відповідно до довідки, виданої стоматологічним кабінетом «Мудрий Зуб» 17.02.2023 року, ОСОБА_3 відвідував стоматологію.

Згідно фіскальних чеків від 06.09.2022 року, 01.01.2023 року, 17.02.2023 року позивачем було проведено оплату стоматологічних послуг на загальну суму 5900 грн.

Позивачем було придбано ноутбук Lenovo Idea Pad 315/AU7, вартістю 30999,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 21.09.2022 року, та 21.02.2023 року - ноутбук Asus NUF Gaming F15 FX506LHB-HN324, вартістю 35698,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 31.02.2023 року.

Допитаний як свідок неповнолітній ОСОБА_3 суду пояснив, що особисто написав тату повідомлення, щоб він віддав йому комп`ютер, який потрібен їм з братом для навчання, однак тато відповів, що він несправний і щоб він почекав поки тато приїде в Україну. У нього був телефон, який йому купив тато, однак на ньому не можливо було встановити Wi-Fi для того, що навчатись. Планшет теж не дозволяв встановити на ньому необхідні програми. Він та брат по тижню навчаються очно та по тижню дистанційно. З татом він не спілкується, мама йому не перешкоджає, просто йому немає про що говорити з татом.

VI.Норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч.2 ст.185 Сімейного кодексу України).

Відповідно позиції, що висловлена Верховним Судом у постанові від 29.04.2022 у справі № 761/27222/20 аналіз відповідних норм Законів вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений статтею 185 Сімейного кодексу України. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

При вирішенні зазначеного спору суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»).

За результатами дослідження доказів судом встановлено, що у зв`язку із необхідністю лікування дітей, що про поводилось у стоматологічному «Мудрий Зуб», позивач понесла додаткові витрати у розмірі 5900,00 грн., тому відповідач, який є батьком дітей, має відшкодувати половину понесених витрат, що складає 2950,00 грн., так як ці витрати викликані особливими обставинами.

Також суд вважає, що придбання позивачем ноутбуків для синів була зумовлена особливою обставиною - введенням дистанційної форми навчання в умовах воєнного стану, що є загальновідомою обставиною, яка не потребує додаткового доказування, а тому вказана комп`ютерна техніка є засобом навчання, без якої дитина не може бути залучена до навчального процесу, який здійснюється дистанційно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення.

Стороною відповідача не було представлено суду будь-яких доказів щодо непрацездатності ОСОБА_2 , наявності у нього інших утриманців, розміру отримуваного ним доходу, його сімейного стану, а тому у суду відсутні будь-які підстави для зменшення розміру додаткових витрат на дітей, що підлягають стягненню.

V. Висновок суду.

З урахування наведених обставин, суд вважає, що стороною позивача було доведено наявність особливих обставин, що зумовили понесення додаткових витрат на дітей, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.155,164 Сімейного кодексу України, ст.ст.263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові виграти на дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 36298 (тридцять шість тисяч двісті дев`яносто вісім) грн. 50 коп.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: м.Березне Березнівського району Рівненської області, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце народження: м.Березне Березнівського району Рівненської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлено 21.06.2023 року.

Суддя: Старовецька Ю. В.