Справа № 497/582/23
Провадження № 2/497/333/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Раца В.А.,

секретаря - Божевої І.Д.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення проживання дитини з батьком,-

ВСТАНОВИВ:

24.03.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 07.09.2004 року Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №07, а також просить залишити проживати малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу із ним - батьком ОСОБА_1 , на його утриманні, мотивуючи тим, що вони з відповідачем проживали спільно до кінця 2022 року, спільне життя у них не склалося, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, майже рік проживають окремо та не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, спроби примиритися не дали бажаних результатів, відповідач ОСОБА_2 покинула сім`ю через постійні сварки та на даний час проживає у своїх батьків в с.Виноградівка Болградського району Одеської області. Дочка залишилася проживати разом з ним та перебуває на його утриманні, в його квартирі є всі необхідні умови для комфортного проживання дочки: окрема кімната, дитячі меблі. Крім того, дочка навчається в м. Одеса у 2 класі Одеської загальноосвітньої школи № 61 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Сім`я розпалася та існує формально, тому він прийшов до висновку про неможливість збереження шлюбу, але від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому він змушений звернутися з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання на розірванні шлюбу та залишенні малолітньої дочки після розірвання шлюбу з ним та на його утриманні наполягав та просив задовольнити вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, та не заперечувала проти їх задоволення, також погодилася з вимогою щодо залишення дочки після реєстрації розірвання шлюбу з батьком (позивачем по справі), оскільки саме за місцем проживання батька в м. Одесі, дитина має кращі умови для розвитку.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2004 року, який зареєстровано Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6).

Після реєстрації шлюбу дружина не змінювала свого прізвища, але 08 листопада 2005 року вона звернулася до відділу реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області для зміни свого прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », про що було зроблено відповідний актовий запис №28 та на його підставі видано свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_1 від 08 листопада 2005 року (а.с.10).

В період шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 12.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, на підставі актового запису №7833 (а.с.11).

Сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб не бажають.

Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засідання встановлено, що сторони однією сім`єю проживати не бажають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Щодо вимоги про залишення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ст.160 СК України).

Відповідно до положень ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає; у віці від десяти до чотирнадцяти років її місце проживання є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше не встановлено за згодою між останніми та самою дитиною.

Вирішуючи заяву позивача про залишення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Зважаючи на той факт, що сторони досягли згоди щодо визначення місця проживання малолітньої дочки разом з батьком, суд вважає за доцільне визначити місце її проживання, як зазначено у прохальній частині позову.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, в той час коли сторони мають різні місця проживання, а саме мати зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , в той час як батько зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 . Окрім цього в квартирі разом з батьком зареєстрована дочка сторін ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про зареєстрованих осіб № Л7-45881-ф/л (а.с.12).

Більш того, відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти залишення дочки після розірвання шлюбу разом з батьком. У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу дочку слід залишити із позивачем.

Керуючись ст.ст.12, 81, 200, 263, 264 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та залишення проживання дитини з батьком - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с. Стратіївка Чечельницького району Вінницької області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований 07 вересня 2004 року Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 07.

Малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою його проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 , на його вихованні та утриманні.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца