Справа № 461/4109/22 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л.Д.
Провадження № 22-ц/811/188/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2022 року в складі судді Мироненко Л.Д. в справі за позовом Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У серпні 2022 року позивач Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 23 980 грн. 60 коп. та судові витрати в розмірі 2481 грн.

В обґрунтування поданого позову покликався на те, що будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі та утриманні ЛМКП «Айсберг». Співвласниками квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Як стверджує позивач, відповідачі не сплачують витрати за утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого станом на 30.06.2022 виникла заборгованість в розмірі 23980 грн. 60 коп. Просив позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2022 року позов Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з січня 2019 року по червень 2022 року, в розмірі 23980 (двадцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят) грн. 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» сплачений судовий збір в розмірі 625 (шістсот двадцять п`ять) грн. 25 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» сплачений судовий збір в розмірі 625 (шістсот двадцять п`ять) грн. 25 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» сплачений судовий збір в розмірі 625 (шістсот двадцять п`ять) грн. 25 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» сплачений судовий збір в розмірі 625 (шістсот двадцять п`ять) грн. 25 коп.

Рішення оскаржили відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з таким не погоджуються з огляду на його незаконність та необґрунтованість.

Зазначають, що при винесенні оскаржуваного рішення судом допущено порушення принципу змагальності.

Зокрема, через порушення установами поштового зв`язку порядку доставки поштової кореспонденції, відповідачі не отримували позовної заяви, відповідно не мали можливості скористатись правом на подання відзиву та правом на заперечення проти розгляду справи в спрощеному порядку. Їм не було відомо про розгляд справи Галицьким районним судом м. Львова.

Зазначають, що при зверненні до суду позивач не надав жодного документа, який би підтверджував надання послуг позивачем. ЛКП «Айсберг» не надав доказів того, що воно є управителем будинку АДРЕСА_1 . Натомість, суд виніс рішення на підставі неналежних, недостовірних та недостатніх доказів, фактично за відсутності таких.

Відповідачі неодноразово звертались до позивача із проханням прочистити каналізаційний стояк, проте безрезультатно. Як наслідок відбулось залиття квартири відповідачів та нижче розташованого приміщення. Ці обставини встановлені рішенням суду у справі №461/2364/21. Також, після залиття представник позивача не з`явився для складання відповідного акту, хоча був проінформований про це.

Наголошують, що навіть у випадку обґрунтованості позовних вимог щодо частини заборгованості, позивачем пропущений строк позовної давності щодо частини вимог та про застосування наслідків якого апелянти вважають за необхідне зазначити.

Як вбачається із позовної заяви, її подано 01.08.2022, а отже щодо заборгованості з 01.01.2019 по 01.08.2019 позивачем пропущений строк позовної давності, відтак така не підлягає стягненню.

Просять скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 жовтня 2022 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами про стягнення заборгованості, розмір якої не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові», Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у м. Львові.

При цьому, будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі та утриманні ЛМКП «Айсберг», яке створено відповідно до ухвали Львівської міської ради, а основним завданням діяльності визначено утримання, обслуговування та ремонт житлових будівель.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 18.07.2022.

Відповідно до відомості про нарахування та оплату послуг утримання будинку та прибудинкової території мешканця ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , станом на червень 2022 за адресою: АДРЕСА_4 , наявна заборгованість в розмірі 23980 грн. 60 коп., яка утворилася за період з січня 2019 року по червень 2022 року.

Задовольняючи позовні вимоги ЛКП «Айсберг» суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що вищенаведені висновки судом зроблені за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, виходячи з такого.

Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відносяться до житлово-комунальних послуг.

Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несучо-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на корись другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку(ч.1 ст. 509 ЦК України).

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України, диспозитивність відноситься до основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Диспозитивність один з базових принципів судочинства, керуючись яким саме позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти, і суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, предметом позовних вимог є стягнення заборгованості за період з 01 січня 2019 року по 30 червень 2022 року включно за послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

В той же час, з Розрахунку заборгованості відповідачів за утримання будинку і прибудинкової території («Відомість про нарахування та оплату послуг» (а.с. 7), долученого позивачем до позову в обґрунтування заявлених ним позовних вимог, вбачається, що до суми заборгованості за період з січня 2019 року по червень 2022 року (яка і є предметом позовних вимог) включено заборгованість у розмірі 7660 грн. 10 коп., яка виникла станом на 01.01.2019 року, тобто у період, який не входить до складу позовних вимог.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить висновку про те, що оскаржуване рішення в частині стягнення вищезгаданої заборгованості у розмірі 7660 грн. 10 коп., яка виникла станом на 01.01.2019 року, необхідно скасувати, з одночасними ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у стягненні цієї заборгованості, як такої, що виникла за межами періоду, який є предметом позовних вимог.

В свою чергу, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

За змістом статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житво-комунальні послуги» встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається зі змісту Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529, розрахунковим періодом є календарний місяць і платежі вносяться не пізніше ніж до відповідного числа місяця, що настає за розрахунковим (пункт 5 Типового договору).

Оскільки договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у письмовій формі між сторонами спору відсутній, то платежі за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідачкою повинні вноситися не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим.

Отже, аналізуючи зміст вище зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання споживачем послуг (відповідачкою) зобов`язань по їх оплаті, позовна давність за вимогами надавача цих послуг (в даному випадку ЛКП), оплату яких (послуг) відповідно до вище згаданого Типового договору ... визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку, до якого необхідно внести оплату за надані послуги за певний, конкретно визначений, місяць.

Таким чином (з урахуванням вище наведеного) перебіг позовної давності по оплаті за надані послуги за певний місяць починається з 01 числа місяця, що настає за наступним місяцем після розрахункового.

У даній справі позивач (ЛМКП) звернувся до суду з позовом 01 серпня 2022 року. Відтак, трирічний період позовної давності охоплює період з 01 вересня 2019 року по 01 серпня 2022 року.

Зважаючи на те, що судом розглянуто справу в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідач в апеляційній скарзі просив застосувати строк позовної давності до частини вимог, що не охоплюються трирічним строком позовної давності.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачами строк позовної давності не переривався, а тому охоплений позивачем період є частково поза межами строку позовної давності.

Відтак, колегія суддів приходить висновку про те, що у задоволенні позовних вимог за період з 01.01.2019 по 31.07.2019 необхідно відмовити за спливом позовної давності.

В решті вимоги ЛКП «Айсберг» є підставними та не спростовані відповідачами.

Таким чином, колегія суддів приходить висновку, що доводи апеляційної скарги відповідачів знайшли своє часткове підтвердження в суді апеляційної інстанції, тому позовні вимоги ЛКП «Айсберг» підлягають до задоволення частково, а саме до стягнення підлягає заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.08.2019 по 30.06.2022 у розмірі 14 288 грн. 69 коп.

Статтею 141 ЦПК України закріплено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

За розгляд справи в суді першої інстанції ЛКП «Айсберг» сплатив 2481 грн.

Вимоги ЛКП «Айсберг» задоволено частково на 59,58%, відповідно з відповідачів необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 478 грн. 29 коп. за розгляд справи судом першої інстанції. З урахування кількості відповідачів (4) до стягнення з кожного підлягало по 369 грн. 57 коп.

За подання апеляційної скарги відповідачі сплатили 3721 грн. 50 коп.

Зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги, до стягнення з ЛКП «Айсберг» на користь відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог підлягає 1504 грн. 06 коп.

Згідно із ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає необхідним стягнути з ЛКП «Айсберг» на користь ОСОБА_3 (платник за подання апеляційної скарги) 25 грн. 77 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 24 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» 14 288 грн. 69 коп. (чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят вісім) грн. 69 коп. заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 серпня 2019 року по 30 червня 2022 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» на користь ОСОБА_3 25 (двадцять п`ять) гривень 77 копійок судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2023 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді С.М. Бойко

С.М. Копняк