УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"04" квітня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді-Лисиченко С.М.,

за участю секретаря судових засідань Кот Я.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори, в якій позивач просить суд, зокрема, зняти арешт з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі ухвали, б/н, 17.06.1996 Київським районним судом м. Харкова та скасувати у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 5607699, зареєстровано: 05.09.2007 16:06:48 за № 5607699 реєстратором: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Перша Харківська ДНК), 61003, Харківська обл., м. Харків, майдан Конституції, буд.1, під`їзд 7, поверх 4, ; 731-40-34; 731-39-42; підтава обтяження: ухвала, б/н, 17.06.1996, Київський районний суд м. Харкова; об`єкт обтяження: квартира адреса: АДРЕСА_1 , Власник: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Причина відсутності коду: архівний запис; Архівний номер, 2128287HARKOV1, Архівна дата: 27.02.1998, Дата виникнення: 19.06.1996, № реєстра: 412, внутр. №5001153C23EF51342A3A.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона є власницею трикімнатної квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, реєстраційний № НОМЕР_1 від 24.04.1999. Маючи намір розпоряджатися квартирою, вона звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Івакіної Т.В. для нотаріального посвідчення договору дарування. Проте, нотаріус їй повідомила, що в ході підготовки до посвідчення договору дарування було встановлено наявність арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_2 , що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єкта нерухомого майна за реєстраційним №5607699 від 05.09.2007, Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою. Підставою обтяження слугує ухвала б/н Київського районного суду .м..Харкова від 17.06.1996. Отже, лише в червні 2021 їй стало відомо про наявність обтяження щодо квартири, оскільки жодних рішень суду вона не отримувала, ніяких боргових зобов`язань вона не має, їй не відомо у зв`язку з якими обставинами накладений арешт на квартиру.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2021 провадження по цивільній справі за вказаною позовною заявою відкрито, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 17.12.2021 за клопотанням представника позивачки - адвоката Леньшиної О.В. витребуваноти з Харківського обласного державного нотаріального архіву (61007, м.Харків, вулиця Бібліка, 18) копію ухвали Київського районного суду м. Харкова б/н від 17.06.1996, на підставі якої накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 5607699. 05.09.2007 Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою (колишня Перша Харківська ДНК), зареєстровано обтяження: арешт (архівний запис) квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава обтяження: ухвала, б/н, 17.06.1996, Київський районний суд м. Харкова.

31.01.2022 на виконання ухвали суду надійшов лист Харківського обласного державного нотаріального архіву зі змісту якого вбачається, що 19.06.1996 під реєстровим №412 державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори зареєстрована заборона відчуження на все майно, що належить мовою оригіналу " ОСОБА_3 ". До листа додано належним чином засвідчені фотокопії документів: заборони №412 Першої Харківської державної нотаріальної контори від 19.06.1996; мовою оригіналу "Опредиление" судді Київського районного суду м.Харкова Бабич І.М. від 17.06.1996.

19.07.2022 на адресу суду надійшов лист Першої Харківської міської державної нотаріальної контори від 04.02.2022 №390/01-16 зі змісту якого вбачається, що відповідач прохає слухати справу без участі його представника та повідомляють про те, що Перша Харківська міська державна нотаріальна контора не є належним відповідачем по даній справі.

У зв"язку з неявкою позивачки та її представника, за клопотаннями останніх, підготовче засідання у даній справі неодноразово відкладалося судом.

Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Причини неявки позивачки та її представника суду не відомі.

Враховуючи зазначене, керуючись статтею 198 ЦПК України, суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутністю нез`явившихся сторін.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до дани свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 24.04.1999, виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстровий номер 29302, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Згідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №260084226 від 04.06.2021, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . 05.09.2007, 16.:06:48 за №5607699 Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження: арешт. Об"єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава обтяження: ухвала б/н від 17.06.1999, Київський районний суд м.Харкова, власник майна: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 17.06.1996, з метою забезпечення позову ОСОБА_4 до " ОСОБА_1 " (мовою оригіналу) про відшкодування шкоди, накладено арешт на автомобіль марки «ІЖ-2715» держ. Номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а також на інше майно, де б таке не знаходилось.

У частині першій статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що позивачка, звертаючись з позовом до суду про зняття арешту з майна, посилається на те, що їй невідомо на підставі чого на її квартиру накладений арешт, будь які боргові зобов`язання в неї відсутні, проте арешт з належного їй нерухомого майна не знятий з невідомих причин.

В той же час позивачка вказує про те, що підставою для обтяження нерухомого майна стала ухвала Київського районного суду м.Харкова б/н від 17.06.1996.

Дослідженням вказаної ухвали встановлено, що 17.06.1996 в порядку досудової підготовки, розглянувши позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, якою позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду. З метою забезпечення позову, керуючись ст.152 ЦПК України, суддею накладено арешт на автомобіль марки «ІЖ-2715» держ.номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а також на інше її майно де б таке не знаходилось.

Статтею 149 ЦПК України, чинного на момент постановлення ухвали від 17.06.1996, визначено, що суд чи суддя на просьбу осіб, які беруть участь у справі, або за своєю ініціативою може вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в усякій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать

відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Виходячи з викладеного, судом встановлено, що у провадженні Київського районного суду м.Харкова перебувала справа, де ОСОБА_1 була відповідачкою та на її майно було накладено арешт з метою забезпечення позову.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволенні позовних вимог.

В ході підготовчого розгляду даної справи суду не було надано копії судового рішення, яким закінчився розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Параграфом 10 ЦПК України, чинного станом на дату підготовчого засідання, врегульовано питання забезпечення позову, а також їх скасування.

Так, відповідно до статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Учасники справи - це суб`єкти цивільних процесуальних правовідносин, які наділені юридичною заінтересованістю, що визначає їх правовий статус при розгляді й вирішенні цивільної справи. У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (стаття 42 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Отже, оскільки встановлено, що позивачка ОСОБА_1 була відповідачем у справі про відшкодування шкоди, й арешт накладено суддею з метою забезпечення позову, а тому, законом для позивача встановлений інший порядок захисту її майнових прав - шляхом подачі заяви про скасування заходів забезпечення позову в порядку, передбаченому главою 10 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених позовних нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Отже, помилково прийнявши позов до розгляду, за результатами розгляду підготовчого засідання суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 29 липня 2020 року в справі № 161/3171/19, від 20 січня 2021 року в справі № 157/298/19, від 24 травня 2021 року в справі № 712/12136/18, від 16.01.2021 № 473/4773/19.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у зв`язку з чим суд роз`яснює позивачці її право подати відповідне клопотання.

Керуючись статтями 13, 255, 256, 260-261, 352-354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2023.

Суддя - С.М. Лисиченко