Справа № 754/4583/23
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2023 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Панченко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь аліментів на утримання: неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частинизаробітку від усіх видів доходу платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

За ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є виконавчим документом.

Відповідно до ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, крім іншого, якщо заявлено вимоги про стягнення аліментів (п. 4, 5 ч. 1 цієї статті).

В заяві про видачу судового наказу заявниця просить про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь аліментів на утримання: неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частинизаробітку від усіх видів доходу платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

В свою чергу, судовий наказ також може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Проте в заяві про видачу судового наказу заявниця просить стягнути аліменти на двох дітей у розмірі 1/4 частини заробітку від усіх видів доходу платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, окремо, що не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити, оскільки стягувачем заявлено вимогу, що не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

Роз`яснити заявниці право звернення до суду у порядку позовного провадження, оскільки відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2

Роз`яснити заявниці, що заявлені нею вимоги можуть бути розглянуті в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Панченко О.М.