Дата документу 29.06.2023
Справа № 501/1877/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Петрюченко М.І.

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську цивільну справу за

позову ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

третя особа: приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Слаєва Раїса Каримівна

предмет та підстави позову: про визнання права власності в порядку спадкування

учасники справи до суду не з`явились

ухвалив рішення про наступне та

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 12.05.2023 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (третя особа: приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Слаєва Р.К.) про визнання права власності в порядку спадкування, згідно якого просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на:

- житловий будинок з господарським будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,4 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м.;

- земельну ділянку, площею 0,0850 га, кадастровий номер :04:001:0050, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 662733 від 23.10.2007 року.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача ОСОБА_3 , який проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно у вигляді:

- житлового будинку з господарським будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,4 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м.;

- земельної ділянки, площею 0,0850 га, кадастровий номер :04:001:0050, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 662733 від 23.10.2007 року.

Позивач вказує, що на випадок своєї смерті чоловік заповіт не залишив, вона є спадкоємцем першої черги, як дружина.

З метою оформлення спадкової справи за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернулась до приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвої Р.К., де їй нотаріусом письмово роз`яснено, що через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, необхідно звернутись до суду за визнанням права власності на спадкове майно.

Відповідач відзиву на позов не надала, позов визнала у повному обсязі, про що 12.06.2023 надала відповідну заяву.

Третя особа приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Слаєва Р.К. 13.06.2023 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 15.05.2023 позовну заяву залишено без руху (а.с.7).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 07.06.2023 відкрито провадження у справі (а.с.43-44).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав.

Так, за змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача ОСОБА_3 (а.с. 19-20, 39).

З метою оформлення спадкової справи за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернулась до приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвої Р.К. та 01.02.2021 відкрито спадкову справу №4/2021, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.21).

Нотаріусом письмово роз`яснено ОСОБА_1 , що через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, необхідно звернутись до суду за визнанням права власності на спадкове майно (а.с.23) та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.25).

Згідно листа приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвої Р.К. №69/01-16 від 09.05.2023 вбачається, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є дружина померлого ОСОБА_1 , інші спадкоємці за прийняттям спадщини не звертались, заяв від інших спадкоємців про прийняття спадщини не надходило, а також відсутні спадкоємці, передбачені п.3 ст.1268 ЦК України та на виділ майна частки померлого ОСОБА_3 із спільної сумісної власності подружжя не звертались (а.с.24).

На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно у вигляді:

- житлового будинку з господарським будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,4 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м. (а.с.26-28);

- земельної ділянки, площею 0,0850 га, кадастровий номер :04:001:0050, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 662733 від 23.10.2007 року (а.с.36-38).

Згідно довідки №01-08/164 від 15.02.2022 (витяг з погосподарської книги), складеної головою с селищної адміністрації вказано, що ОСОБА_3 з 1979 року проживав та побудував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Особистий рахунок № НОМЕР_1 в по господарській книзі №51 відкритий на громадянина ОСОБА_3 . На земельній ділянці, яка знаходилась в користуванні гр. ОСОБА_3 загальною площею 0,085 га цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), збудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходився в його користуванні з 1979 року (а.с.32).

Відповідно до акту про фактичне проживання осіб від 15.05.2023, за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживають: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 (а.с.34).

ІV. Оцінка Суду.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у сторін права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на майно, яке є об`єктом спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.178 ЦК України, об`єкти цивільних прав можуть переходити від однієї особи до іншої в порядку спадкування, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України), після відкриття спадщини (ст.1220 ЦК України) та належить спадкоємцеві (ст.1268 ЦК України).

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК Україниу першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.201 у справі №6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Як передбачено підпунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В силу п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Виходячи із змісту ст.392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до п.3.1 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача ОСОБА_3 (а.с.19-20, 39).

З метою оформлення спадкової справи за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернулась до приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвої Р.К. та 01.02.2021 відкрито спадкову справу №4/2021, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.21).

Нотаріусом письмово роз`яснено ОСОБА_1 , що через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, необхідно звернутись до суду за визнанням права власності на спадкове майно (а.с.23) та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.25).

Згідно листа приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвої Р.К. №69/01-16 від 09.05.2023 вбачається, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є дружина померлого ОСОБА_1 , інші спадкоємці за прийняттям спадщини не звертались, заяв від інших спадкоємців про прийняття спадщини не надходило, а також відсутні спадкоємці, передбачені п.3 ст.1268 ЦК України та на виділ майна частки померлого ОСОБА_3 із спільної сумісної власності подружжя (а.с.24).

На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно у вигляді:

- житлового будинку з господарським будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,4 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м. (а.с.26-28);

- земельної ділянки, площею 0,0850 га, кадастровий номер :04:001:0050, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 662733 від 23.10.2007 року (а.с.36-38).

Згідно довідки №01-08/164 від 15.02.2022 (витяг з погосподарської книги), складеної головою с селищної адміністрації вказано, що ОСОБА_3 з 1979 року проживав та побудував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Особистий рахунок № НОМЕР_1 в по господарській книзі №51 відкритий на громадянина ОСОБА_3 . На земельній ділянці, яка знаходилась в користуванні гр. ОСОБА_3 загальною площею 0,085 га цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), збудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходився в його користуванні з 1979 року (а.с.32).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України).

Крім того, п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є спадкоємцем за законом, але нотаріусом спадкові права позивача не оформлені з причини відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, тому після його смерті, спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Разом з тим, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , інші спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, тому приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку і той факт, що правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді житлового будинку, унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку про задоволення вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи дане судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таке рішення суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст.6 (право на справедливий суд), ст.13 (право на ефективний засіб юридичного захисту відповідача від неправомірних вимог позивача), ст.17 (заборона зловживання правами передбаченими цією Конвенцією), ст.1 Протоколу 1 (захист власності, право мирно володіти своїм майном).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Слаєва Раїса Каримівна) про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на:

- житловий будинок з господарським будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,4 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м.;

- земельну ділянку, площею 0,0850 га, кадастровий номер :04:001:0050, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 662733 від 23.10.2007 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського

Суду Одеської області М.І.Петрюченко