Справа № 621/617/21
Провадження № 4-с/621/2/23
Ухвала

Іменем України

10 квітня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Вельможна І.В.,

секретар судових засідань - Лацько А.В.,

заявник - ОСОБА_1 ,

особа, на бездіяльність якої подається скарга - державний виконавець Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

заінтересована особа - Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк",

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), заінтересована особа - Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк",

в с т а н о в и в:

20.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в якій просив: визнати бездіяльність державного виконавця Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо не зняття накладеного в межах виконавчого провадження № 66705001, арешту з банківського рахунку, а також грошових коштів, у тому числі коштів соціальної допомоги, які обліковуються на банківському рахунку; зобов`язати державного виконавця Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, зняти (скасувати) арешт накладений в рамках виконавчого провадження № 66705001 на банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ "Універсал банк"на ім`я ОСОБА_1 , банківська карта № НОМЕР_2 ("Єпідтримка"), а також з грошових коштів, які зараховані та обліковуються на вказаному рахунку та мають статус (цільове призначення) соціальної допомоги, у тому числі міжнародної.

На обґрунтування скарги зазначено, що 06.09.2021 заступником начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66705001 з примусового виконання виконавчого листа № 621/617/21 виданого 14.07.2021 Зміївським районним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк"коштів у розмірі 219 212 грн. 30 к.

Постановою заступника Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про арешт коштів боржника від 06.09.2021, винесеною у межах виконавчого провадження № 66705001, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Так, на банківський рахунок ОСОБА_1 відкритого АТ "Універсал банк" НОМЕР_1 до якого видана банківська карта № НОМЕР_2 було накладено арешт в межах виконавчого провадження № 66705001 на підставі постанови про арешт коштів боржника від 06.09.2021.

Заявник зазначає, що картка № НОМЕР_2 була відкрита за державною соціальною програмою "Єпідтримка", а тому усі кошти, що надходять на прив`язаний до картки рахунок НОМЕР_1 є коштами соціального призначення, відповідної соціальної допомоги, яка надається ОСОБА_1 в період воєнного стану. Так, на вказаний рахунок (картку) 02.11.2021 та 09.01.2023 надходили грошові кошти від міжнародних організацій, які надають допомогу українцям, що постраждали в умовах воєнного стану та потребують такої допомоги.

16.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до органу виконавчої служби з заявою в якій просив вчинити відповідні процесуальні дії щодо зняття арешту з його банківського рахунку № НОМЕР_1 до якого видана банківська карта № НОМЕР_2 , який відкрито АТ "Універсал банк" за державною соціальною програмою "Єпідтримка" та який має спеціальний режим використання, а також грошових коштів , у тому числі коштів соціальної допомоги, які обліковуються на вказаному рахунку, однак жодних дій державним виконавцем вчинено не було.

Враховуючи викладене ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.02.2023 прийнято до провадження скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та призначено судовий розгляд на 02.03.2023.

22.02.2023 до канцелярії суду від в.о. начальника Зміївського відділу ДВС у Чугуївському районі СМУЮ Нагорної О. надійшов відзив на скаргу ОСОБА_1 в якому остання просила відмовити в задоволенні скарги. На обґрунтування відзиву зазначено, що відділі на виконанні перебувало виконавче провадження за АСВП № 66705001 з примусового виконання виконавчого документу про стягнення боргу в розмірі 219 212 грн 30 к. з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк", виконавче провадження було відкрито 06.09.2021 та на підставі пункту 2 частини статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" 23.11.2023 виконавчий лист було повернуто стягувачу.

У зв`язку з тим, що борг боржника сплачений не був, 06.09.2022 заступником начальника відділу було винесено постанову про арешт коштів боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження - 241 302 грн 53 к.

До відділу ДВС 20.02.2023 надійшла заява ОСОБА_1 від 16.02.2023 про зняття арешту з коштів на яку 22.02.2023 було надано відповідь.

Також зазначила, що ОСОБА_1 не надав державному виконавцю документів, які підтверджують, що банківський рахунок, на який були зараховані кошти від держави має спеціальний режим використання, є спеціальним або іншим рахунком звернення стягнення на який заборонено законом та не надав документ, який підтверджує виплати, стягнення на які не може бути звернено відповідно до Закону України "Про виконавче провадження"

Зазначила, що державний виконавець відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, повинен визначати статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться та у разі їх знаходження на рахунку, на який заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів та повернути постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів (а.с. 122-133).

Ухвалою Зміївського районного суду від 02.03.2023 задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів від АТ "Універсал банк" та відкладено розгляд скарги до 20.03.2023.

20.03.2023 у зв`язку з ненадходження витребовуваної інформації розгляд скарги відкладено до 10.04.2023.

10.04.2023 належним чином повідомлені учасники на в судове засідання не з`явилися.

Заявник ОСОБА_1 у скарзі просив проводити її розгляд за його відсутності на задоволенні скарги наполягав з підстав викладених в ній.

Представник Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не прибув, будь яких заяв щодо відкладення розгляду скарги до суду не надходило

Представник заінтересованої особи в судове засідання з розгляду скарги не з`явився будь яких заяв чи клопотань, в тому числі й з процесуальних питань до суд не надходило.

Відповідно до частин 1, 2 статті 450 Цивільного процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Зважаючи на те, що всі учасники справи на судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Судом встановлено, що на виконання рішення Зміївського районного суду Харківської області від 14 червня 2021 року по справі № 621/617/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, було видано виконавчий лист (а.с. 101-103, 107, 108).

Постановою заступника начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорної О.О. від 06.09.2021 відкрито виконавче провадження № 66705001 з примусового виконання виконавчого листа № 621/617/21, виданого 14.07.2021 Зміївським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" коштів у сумі 219 212 грн 30 к. (а.с. 113, 127).

Постановою заступника начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорної О.О. від 06.09.2021 в межах виконавчого провадження № 66705001 накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 , а саме на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 241 302 грн 53 к. (а.с. 114, 128-129).

Постановою заступника начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорної О.О. від 23.11.2022 на підставі пунктів 2, 7 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий лист № 621/617/21 виданий 14.07.2021 Зміївським районним судом Харківської області повернуто стягувачу та зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено до виконання в строк до 23.11.2025 (а.с. 130).

З матеріалів долучених до скарги вбачається, що 16.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про зняття арешту у виконавчому провадженні № 66705001, в якій просить зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 до якого видана банківська карта № НОМЕР_2 , який відкрито АТ "Універсал банк" та зазначає, що вказаний рахунок є рахунком із спеціальним режимом використанням для зарахування допомоги "Єпідтримка", яку ОСОБА_1 отримує в період дії воєнного стану та в зв`язку з накладенням арешту позбавлений можливості користуватися соціальною допомогою, яка зарахована на вказаний рахунок (а.с. 117, 131).

З копії відповіді від 22.02.2023 вих. № 3884 наданої в.о. начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорною О.О. вбачається, що було відмовлено у знятті арешту з рахунку у виконавчому провадженні № 66705001 у зв`язку з відсутністю підстав для зняття арешту з зазначеного рахунку з посиланням на те, що рахунок на який накладено арешт на підставі постанови заступника начальника Зміївського ВДВС про арешт коштів, не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на яких заборонено (а.с. 132-133).

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до положень частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом України "Про виконавче провадження", так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року.

Згідно з пункту 7 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то у відповідності до статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Частиною першою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини третя та четверта статті 56 Закону України "Про виконавче провадження").

Крім того, частина восьма розділу VIII Інструкції визначає, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові про накладення арешту зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

При цьому частина перша та друга статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених Законами зазначеними у частині другій цієї статті та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Пунктами 3, 14, 21 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Отже, зі змісту вищевказаних норм права слідує, що арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника є сукупністю заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках - відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому. Саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках у відповідності до статті 18 Закону № 1404-VIII та розділу VIII Інструкції.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

При цьому законом забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом

Відтак, частиною другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно частини 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Так, доказів того, що державний виконавець наклав арешт на грошові кошти саме на соціальному рахунку чи на рахунку зі спеціальним режимом використання, скаржником на розсуд суду не надано.

Крім того, як слідує зі інформації наданої АТ "Універсал банк" на виконання ухвали суду від 02.03.2023 про витребування доказів, станом на 20.03.2023, в банку не має рахунків 2620* зі спеціальним призначенням - усі рахунки НОМЕР_3 в вважаються поточними рахунками, рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 до якого видана банківська карта, який забезпечує належне функціонування платіжної карти № НОМЕР_2 , наразі не являється рахунком із спеціальним режимом використання, однак це не забороняє зараховувати на такий рахунок соціальні виплати/допомоги. Також зазначено, що при накладенні арешту банком обов`язково враховується пункт 10-2 розділу ХІІІ Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 145).

За змістом частини 1 статті 73 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Відповідно пункту 10-2 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про виконавче провадження" тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: - фізичні особи можуть здійснювати видаткові операції з рахунків, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, без урахування такого арешту за умови, якщо сума стягнення за виконавчим документом не перевищує 100 тисяч гривень; - припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід

Таким чином, суд дійшов висновку, що посилання заявника на внесення змін Закону України "Про виконавче провадження" відповідно яких тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: - фізичні особи можуть здійснювати видаткові операції з рахунків, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, без урахування такого арешту за умови, якщо сума стягнення за виконавчим документом не перевищує 100 тисяч гривень; - припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника, - не ґрунтується на обставинах справи, оскільки сума стягнення за виконавчим документом перевищує 100 тисяч грн., а саме складає: 219 212 грн 30 к., тому вказане виключення не може застосовуватись в даному випадку.

Відповідно частин 1-3 статті 451 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

З огляду на те, що заявником не доведено неправомірності винесення державним виконавцем постанови про арешт коштів боржника, а також не наведено підстав з яких державний виконавець зобов`язаний зняти арешт, суд вважає вимоги заявника необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

В задоволені скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), заінтересована особа - Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк"- відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 10.04.2023.

Головуючий: