ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3451/23 Справа № 186/1114/22 Суддя у 1-й інстанції - Янжула С.А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався, на те, що пропрацювавши на підприємстві ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля у тяжких підземних умовах 20 років, завжди дотримувався техніки безпеки, сумлінно ставився до своєї роботи, однак 09 серпня 2022 року отримав травмування в голову під час виконання підземних робіт, про що свідчить акт форми Н-1 від 07 вересня 2022 року. Проходив лікування у місцевих лікарнях за місцем проживання. Згідно висновку МСЕК від 25 листопада 2022 року йому первинно визнано особою з інвалідністю другої групи та встановлено 80% втрати працездатності, причина - трудове каліцтво, відповідно до довідки МСЕК серія 12ААА №065486 та серія 12ААГ № 176077. Дата чергового переогляду 10 листопада 2023 року. Позивач в свої 38 років має зменшення обсягу трудової діяльності, був вимушений звільнитися з займаної посади за станом здоров`я, змушений пройти курс лікування, переносити щоденний фізичний біль та моральні переживання, позбавлений нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку з тим, що наслідки отриманого на виробництві каліцтва обмежують мою життєву активність і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а він змушений проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури, лікування, у зв`язку з чим, не може вести повноцінний образ життя, відчуває фізичні страждання, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, що негативно позначалося і позначається на його душевному та фізичному стані. У зв`язку з вказаним отриманим трудовим каліцтвом порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання травми, позивач постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Позивач вважає, що відповідач ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля повинен відшкодувати нанесену йому моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я в сумі 200 000 грн., а тому позивач ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 200 000 грн.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2023 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_1 150 000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля судовий збір на користь держави у розмірі 1 500 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля просять рішення суду від 11 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Статтею 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Згідно ст. 4 Закону України Про охорону праці, державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно з ст. 6 Закону України Про охорону праці, умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до ст.13 Закону України Про охорону праці, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як і іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров 'я чи настання смерті були б неможливими.

Статтею 160 КЗпП України передбачено, що постійний контроль за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці покладається на власника.

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У справі встановлено, позивач працював на різних посадах у різних структурних підрозділах в ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля.

07 вересня 2022 року директором ВСП Шахтоуправління Дніпровське затверджений акт №22 (форма Н-1/П) про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що стався 09 серпня 2022 року о 12:00 год. з позивачем ОСОБА_1 (а.с.7-14).

Комісією з розслідування були встановлені обставини нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 09 серпня 2022 року, а саме: 23 серпня 2022 року до керівництва ШУ Дніпровське звернувся заступник начальника дільниці з видобутку вугілля №1 Корж В.О. із заявою, з проханням розглянути нещасний випадок, який з ним стався на виробництві 09 серпня 2022 року при наступних обставинах.

09 серпня 2022 року в першу зміну заступник начальника дільниці з видобутку вугілля №1 ОСОБА_1 видав наряд ланці працівників на комплекс робіт з підготовки та видобутку вугілля в 1188 лаві. Під час видачі наряду заступником начальника дільниці з видобутку вугілля №1 ОСОБА_1 було проведено інструктажі на теми: Ознайомлення з картами ризиків, Техніка безпеки під час виконання робіт. 0 12 годині 00 хвилин на сполученні 1188 лави з 1188 збірним штреком та, після 1-ої вирубки комбайна на штрек і пересування приводної станції лавного конвеєра, працівники дільниці поновлювали стійку аркового кріплення. Для цього гірник очисного забою ОСОБА_2 та гірник очисного забою ОСОБА_3 викопали приямок у місці установки стійки, глибиною 1,2м, встановили стійку в приямок, але не змогли щільно завести верхній сегмент аркового кріплення у стійку, що відновлювалась. Для щільного з`єднання стійки з верхнім сегментом, працівники вирішили застосувати гідродомкрат, який був закріплений до промбанки секції кріплення КД-80 №2, і відрізок ланцюга, закріплений до стійки, що відновлювалась, і гідродомкрату. ОСОБА_3 знаходився в 2 м від стійки, що відновлювалась, в підтримуваній частині виробки і дистанційно керував рухом домкрата, а ОСОБА_2 встановив відрізок бруса, довжиною 0,7м, між попередньою стійкою аркового кріплення і відновлюваного кріплення, для того, щоб при русі стійки у бік лави, не відбулося її зміщення на бік. Після цього, ОСОБА_2 переліз з боку підтримуваної частими виробки через винесений на штрек скребковий конвеєр і підійшов до заступника начальника дільниці ОСОБА_1 , який в цей час був на відстані 5,6 м від стійки, що відновлювалась, і контролював процес. Саме тоді ОСОБА_3 почав засувати шток гідродомкрата та затягувати стійку кріплення до верхнього сегменту. При цьому створився сильний тиск на відрізок бруса, встановлений між попередньою стійкою аркового кріплення і відновлювальною, відрізок бруса був видавлений і відскочив убік, вдарившись об борт скребкового конвеєра і по голові ОСОБА_1 . ОСОБА_1 спочатку не надав значення події і продовжив керувати виконанням робіт. О 13 годині 45 хвилин ОСОБА_1 повідомив за телефоном гірничого диспетчера про нещасний випадок, що трапився з ним. Гірничий диспетчер визвав на шахту бригаду реанімації 8 ВГРЗ м. Павлограду. О 16 годині 00 хвилин ОСОБА_1 було оглянуто лікарем РПГ у поверхневому здоровпункті шахти та встановлено діагноз - забій м`яких тканин правої скроневої області. ОСОБА_1 відчував себе задовільно і відмовився від направлення його до лікарні, про що зробив запис у журналі травматизму та у направленні лікаря РПГ. 09 серпня 2022 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_1 звернувся до КНП Першотравенська міська лікарня Першотравенської міської ради зі скаргами на головний біль, внаслідок отриманої на шахті травми голови. ОСОБА_1 було надано медичну допомогу та видано направлення на прийом до сімейного лікаря, для встановлення діагнозу та наявності втрати працездатності. 10 серпня 2022 року ОСОБА_1 не звертався до сімейного лікаря, так як почував себе задовільно і згідно з графіком виходів був вихідний. 11 серпня 2022 року у першу зміну вийшов на роботу, знаходячись на роботі, заступник начальника дільниці з видобутку вугілля №1 ОСОБА_1 став відчувати себе незадовільно, по закінченню робочої зміни звернувся до КНП Павлоградська лікарня інтенсивного лікуванні Павлоградської міської рада зі скаргами на головний біль унаслідок отриманої на шахті травми голови, де йому був виданий лист втрати працездатності з 11 серпня 2022 року. Причиною нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 , зазначено: порушення трудової і виробничої дисципліни, в частині невиконання посадових інструкцій (порушення п.1.6 Посадової інструкції заступника начальника дільниці з видобутку вугілля №1 та ст.14 Закону України Про охорону праці. Особою, яка допустила порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці зазначений ОСОБА_1 (а.с.7-14).

Також, із даного акта вбачається, що особою, яка допустила порушення трудової і виробничої дисципліни, в частині невиконання посадових інструкцій, є сам позивач, порушення п.1.6 Посадової інструкції заступника начальника дільниці з видобутку вугілля №1 та ст.14 Закону України Про охорону праці.

Згідно з первинною довідкою МСЕК від 25 листопада 2022 року серії 12ААА №065486 ОСОБА_1 встановлено втрату працездатності 80% первинно, другу групу інвалідності з 25 листопада 2022 року, дата переогляду 01 грудня 2023 року (а.с.15).

Згідно з первинною довідкою МСЕК від 25 листопада 2022 року серії 12ААГ №176077 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 25 листопада 2022 року, причина інвалідності - трудове каліцтво, дата переогляду ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

Таким чином, внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався 09 серпня 2022 року о 12:00 годині ОСОБА_1 втратив професійну працездатність, став інвалідом другої групи, що порушило його звичне життя, змусило пройти курс лікування, переносити щоденний фізичний біль та моральні переживання. Втрата працездатності призвела до обмеження його можливості вести активний спосіб життя, він вимушений систематично отримувати медичну допомогу, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів, внаслідок чого, позивач змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Незважаючи на всі лікування та звернення до лікарів стан позивача не покращується. Ушкодженням здоров`я позивачу заподіяні фізичні та моральні страждання, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання, він позбавлений можливості реалізації своїх здібностей, змушений проходити курс лікування, що свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Отже, встановивши, що позивач працював на підприємстві ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля у тяжких підземних умовах, 09 серпня 2022 року отримав травмування в голову під час виконання підземних робіт, про що свідчить акт форми Н-1 від 07 вересня 2022 року. ОСОБА_1 первинно встановлено втрату працездатності 80%, другу групу інвалідності з 25 листопада 2022 року, дата переогляду 01 грудня 2023 року. Повторно первинно ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 25 листопада 2022 року, причина інвалідності - трудове каліцтво, дата переогляду 10 листопада 2023 року. Враховуючи глибину фізичних та моральних страждань позивача, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у буденному житті, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 150 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він в повному обсязі виконував обов`язки, щодо забезпечення належних умов праці, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля про те, що відповідач не повинен відшкодовувати завдану позивачу моральну шкоду є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля залишити без задоволення.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2023 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова