Ухвала

07 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 536/1764/21

провадження № 61-2960ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав ізпропуском строку на касаційне оскарження до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 09 березня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 459 ОСОБА_1 отримав копію зазначеної ухвали суду касаційної інстанції 23 березня 2023 року.

03 квітня 2023 року, виконуючи вимоги вказаної ухвали, ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду заяву на усунення недоліків.

Касаційна скарга підлягає поверненню з таких мотивів.

Підставою для залишення касаційної скарги була, зокрема, несплата заявником судового збору.

У заяві на усунення недоліків ОСОБА_1 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору оскільки ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28 листопада 2022 року у справі № 536/1302/22 його звільнено від сплати судового збору.

Встановлено, що вказаною ухвалою вирішувалося питання щодо звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання ним позовної заяви до АТ «Полтаваобленерго» про визнання незаконними повідомлення від 19 вересня 2022 року № 769 та акту без номера від 26 вересня 2022 року (справа № 536/1302/22) на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» та з урахуванням наданих до суду першої інстанції доказів.

Верховний Суд зазначає, що звільнення заявника від сплати судового збору у іншій справі у суді першої інстанції не є обов`язковою підставою для звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі.

Відповідно до частини першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу

позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Сторона, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

ОСОБА_1 при поданні касаційної скарги не заявляв клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» та не надав жодних доказів на підтвердження того, що його майновий стан на день звернення з касаційною скаргою перешкоджає сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Закон України «Про судовий збір» містить визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх судових інстанціях за законом, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

Питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 Закону України «Про судовий збір», або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Отже, комплексний аналіз викладених законодавчих положень дає підстави для висновків, що звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми права є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду за наявності викладених в законі умов, на власний розсуд оцінивши їх, звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 806/2720/17, від 07 серпня 2018 року у справі № 389/2858/16-а.

Питання щодо наявності інших підстав звільнення заявника від сплати судового збору за подання касаційної скарги вирішувалося судом касаційної інстанції в ухвалі Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху.

Отже, заявник не усунув недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 09 березня 2023 року.

Доводи, наведені ОСОБА_1 в заяві про усунення недоліків, є помилковими та необґрунтованими, оскільки вони зводяться до власного тлумачення заявником норм процесуального права та матеріального права.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Одночасно суд має роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, визнати неподаною та повернути.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко