Справа № 496/5217/21
Провадження № 2/496/256/23
У Х В А Л А

06 квітня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Гончаренко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.

18.02.2022 року на адресу суду надійшла заява про зміну предмету позову, в якій позивач просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовженням навчання у розмірі 5000 грн., щомісячно до закінчення дитиною навчання, а також просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь половину вартості контракту за навчання ОСОБА_3 , а саме 14 835 грн.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03.03.2022 року уточнену позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

12.04.2022 року до суду надійшла заява позивача про виконання ухвали суду від 03.03.2022 року та надано оригінал квитанції про сплату судового збору.

Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надану заяву позивача про виконання ухвали суду від 03.03.2022 року, суд дійшов висновку, що уточнена позовна заява підлягає поверненню, з наступних підстав.

В ухвалі Біляївського районного суду Одеської області про залишення уточненої позовної заяви без руху від 03.03.2022 року було зазначено, що зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивач, посилаючись на норми СК України, які регулюють обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, що по суті є стягненням аліментів, фактично заявляє вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача ОСОБА_2 певної суми грошових коштів, за подачу якої від сплати судового збору вона не звільняється та має привести свою позовну заяву у відповідність з вимогами п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Позивачем ОСОБА_1 не конкретизований зміст позовних вимог відносно відповідача, а саме не можливо встановити, яке ж право позивачки порушено та підлягає судовому захисту, що позбавляє можливості суд визначити конкретність предмета спору, його підстави, а також вирішити питання щодо необхідності сплати позивачкою судового збору або звільнення її від сплати. Таке наведення позовних вимог є не зрозумілими, що позбавляє суд дійти належного висновку щодо захисту її порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та визначення відповідності норми права щодо предмету спору.

Однак, на виконання вказаних недоліків уточненої позовної заяви суду надано лише квитанцію про сплату судового збору. Інші недоліки позивачем не усунуті, та уточнена позовна заява не відповідає вимогам п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Таким чином, позивачем виконані рекомендації суду частково, а тому суд вбачає підстави для повернення уточненої позовної заяви на підставі ст. 185 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Із зазначеного вбачається, що повернення уточненої позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із вказаним уточненим позовом.

Керуючись ст. ст.175, 185, 260, 354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання - вважати неподаною та повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Повернення уточненої позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Суддя М.Л. Пасечник