РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Порощука П.П.,

при секретарі судових засідань Маліщук Н.А.,

з участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Остапенко Володимир Сергійович до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Малолюбашовської сільської ради об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

10.11.2021 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою та просив позбавити відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.11.2006 року між сторони зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області. У шлюбі у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні відносини між позивачем та відповідачем не склались і шлюб між ними було розірвано 12.04.2010 року. Після розлучення дочка залишилась проживати разом з матір`ю та позивач змінила своє прізвище на дошлюбне. З листопада 2012 року позивач разом з дочкою переїхали проживати до Костопільського району Рівненської області. 24.07.2014 року позивач разом з ОСОБА_4 зареєстрували шлюб та від даного шлюбу в них народились діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідач з 2012 року не цікавиться дочкою ОСОБА_3 , її здоров`ям та освітою, жодного разу з нею не зустрічався, не бере участі у її вихованні та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріальну допомогу на утримання дочки не надавав і не надає по даний час. Позивач вважає, що відповідач своїм байдужим ставленням до дочки, підтверджує своє небажання виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. 12.08.2012 року відповідач ОСОБА_1 оформив нотаріально завірену заяву про відмову від батьківських прав, утримання і виховання дочки ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю батьківських почуттів до неї. Позивач просила позбавити відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з нього на її користь понесені витрати по сплаті судового збору та за надання професійної правничої допомоги.

Ухвалою суду від 01.12.2021 року по даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження.

29.12.2021 року надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_1 , в якому він заперечив щодо заявлених вимог, мотивуючи тим, що нотаріально завірену заяву про відмову від батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , 02.09.2007 року він підписав під психологічним тиском позивача. Вважає, що позивач налаштовує дочку проти нього та маніпулює нею. На його звернення позивач відмовляла повідомити її місце знаходження, чим перешкоджала спілкуванню з дочкою. Не вбачає підстав для позбавлення його батьківських прав, оскільки він задовільно характеризується за місцем проживання. Зазначив, що за станом здоров`я йому встановлена 3 група інвалідності. Боргових зобов`язань по сплаті аліментів немає.

01.02.2022 року відповідач ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій просив витребувати з органу опіки та піклування висновок про доцільність позбавлення його батьківських прав викликати в судове засідання свідків для надання пояснень.

Ухвалою суду від 01.02.2022 року заяву відповідача задоволено, витребувано з органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Малолюбашовської сільської ради об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання ухвали суду від 01.02.2022 року Малолюбашанська сільська рада надала суду рішення виконавчого комітету від 17.02.2022 року №20 «Про затвердження висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 ».

Ухвалою суду від 03.05.2022 року по даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

21.09.2022 року представник позивача адвокат Остапенко В.С. заявив клопотання про виклик у судове засідання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Малолюбашовської сільської ради об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області для дачі особистих пояснень, мотивуючи це тим, що є необхідність допиту свідка ОСОБА_3 , яка є неповнолітньою.

Ухвалою суду від 21.09.2022 року клопотання задоволено та викликано у судове засідання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Малолюбашовської сільської ради об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області представника позивача для дачі особистих пояснень у справі.

В судовому засіданні 21.09.2022 року представник позивача адвокат Остапенко В.С. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просив суд позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_1 відносно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з нього на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору та за надання професійної правничої допомоги.

В судовому засіданні 21.09.2022 року позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та зазначила, що відповідач ОСОБА_1 добровільно написав заяву, яка була завірена нотаріусом про згоду його на позбавлення батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак коштів по повній сплаті аліментів від нього не отримувала, інакше ОСОБА_1 відмовлявся давати згоду на позбавлення його батьківських прав, тому і не стягувала з нього аліменти.

В судовому засідання 21.09.2022 року неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суду пояснила, що їй відомо, що відповідач ОСОБА_1 є її батьком, однак вона його не пам`ятає. З ним не спілкувалась та не спілкується. Проживає з матір`ю та вітчимом, в родині з сестрами та братом. Зазначила, що хоче, щоб ОСОБА_1 позбавили батьківських прав відносно неї.

В судовому засіданні 21.09.2022 року свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що тривалий час проживає з позивачем ОСОБА_2 . В них є троє спільних дітей. Також з ними проживає дочка позивача від попереднього шлюбу ОСОБА_3 , яку він виховує як рідну з самого її дитинства. За весь цей час відповідач ОСОБА_1 дочкою не цікавився, не зустрічався, матеріально не допомагав.

В судовому засіданні 20.10.2022 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Малолюбашовської сільської ради об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області Погребняк Н.С. суду пояснила, що заперечує з приводу заявлених позовних вимог з підстав викладених у висновку щодо недоцільності позбавлення відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.03.2023 року в судове засідання представник позивача адвокат Остапенко В.С. не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві. Також повідомив суд, що заяву від 20.08.2021 року про відмову від батьківських прав, був вимушений підписати, оскільки на нього психологічно тиснула позивачка та він сильно нервував, як підписував дану заяву у нотаріуса не пам`ятає тому, що після цього у нього був серцевий напад. Зауважив, що він не відмовляється від участі у вихованні своєї доньки, однак йому перешкоджає у цьому позивач. Впевнений, що позивач навмисно налаштувала проти нього його дочку та маніпулює дитиною. На запитання головуючого відповів, що з часу звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, він не зустрічався та не спілкувався з дочкою, сам до дочки не їздив та і вони сюди не приїжджали. Просив суд повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до п.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо ж дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як регламентує п.1 ст.18 цієї ж Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У ч.ч.2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У відповідності до ст. 165 СК України право на звертання до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , між сторонами 12.11.2006 року був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис № 32 (а.с.6 т.1).

Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.09.2007 року, відповідач ОСОБА_1 являється батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7 т.1).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 12.04.2010 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_2 » (а.с.8 т.1).

Відповідно до копії заяви, завіреної приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В. від 20.08.2012 року, зареєстрованої в реєстрі за №3492, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , діючи добровільно, розуміючи українську мову, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, повністю усвідомлюючи значення свої дій, відмовився від батьківських прав, утримання і виховання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9 т.1).

За копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_2 з ОСОБА_4 24.07.2014 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №151. Прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2 змінила на « ОСОБА_2 » (а.с.10 т.1).

Відповідно до довідки виданої Малолюбашанською сільською радою від 27.10.2021 року №1291/01, ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входять чоловік ОСОБА_4 , доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11 т.1) та має право на пільги передбачені законодавством для багатодітних сімей (а.с.12 т.1).

Відповідно до копії заяви, завіреної приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В. від 20.08.2012 року, зареєстрованої в реєстрі за № 3491, ОСОБА_2 , просить припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , оскільки отримала від нього аліменти на виховання та утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у повному обсязі включно до досягнення нею 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Претензій до ОСОБА_1 не має (а.с.55 т.1).

За рішенням виконавчого комітету Малолюбашанської сільської ради Рівненської області від 17.02.2022 року № 20 (а.с.101 т.1), затверджено висновок стосовно недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.102-109 т.1) та надані документи до висновку (а.с.110- 138 т.1)

Згідно з наданими медичними документами відповідач ОСОБА_1 має значний ряд захворювань(а.с.56-76 т.1). За актом обстеження умов проживання батько дитини ОСОБА_1 з дочкою не проживає (а.с.116-117 т.1).

Дослідивши вищезазначені докази, встановлено, що між сторонами виник спір із сімейних правовідносин щодо ухилення батькомвід виконання своїх батьківських обов`язків відносно його доньки.

У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідност.164 СК України, в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За роз`ясненнями п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Згідно з ч.4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Оскільки у висновках органів опіки і піклування відсутні жодні обґрунтування, ці висновки не відповідають інтересам дитини, тому суд не погоджується з наданими висновками, так як зібрані у справі докази вказують на свідоме ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

Отже, аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом, навіть не спілкується з нею, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, що також підтверджено поясненнями у судовому засіданні самої неповнолітньої дитини, які суд бере за основу та показами свідка, а тому позовні вимоги позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать інтересам дитини та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.133 ЦК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За ст.137 ЦП України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).

На підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 908 грн та витрати на надання правової допомоги в сумі 8000 грн.

Керуючись ст.ст.263-265,141 ЦПК України, п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30.03.2007 року, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. та 8000 грн. за надання професійної правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде складено 30.03.2023 о 16.00 год.

Суддя Порощук П.П.