Справа № 372/2563/22
Провадження № 2-200/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Редька Н.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року Акціонерне товариство «Альфа Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.07.2007 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 800000436, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачу грошові кошти у сумі 329571 доларів США, останній зобов`язався повернути кредит до 05.07.2032 року включно, частинами у розмірах та у строки. В свою чергу відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору в результаті чого станом на 08.08.2022 року має заборгованість за кредитом в розмірі 327300,87 доларів США та заборгованість по відсоткам в розмірі 252276,92 доларів США. В забезпечення виконання умов кредитного договору 05.07.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки № 800000436-И1 за умовами якого відповідач передав в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1990 га кадастровий номер :01:036:0008, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку площею 0,1994 га. кадастровий номер :01:036:0019 що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до іпотечного договору сторони оцінили предмет іпотеки в 361802,100 грн. та 362529,00 грн. Відповідно до іпотечного договору іпотеко держатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків:у випадку невиконання основного зобов`язання, у випадку невиконання або неналежного виконання іпотеко держателем умов договору іпотеки, або інших випадків. В зв`язку з чим просили звернути стягнення на предмет іпотеки а саме на: земельну ділянку площею 0,1990 га кадастровий номер :01:036:0008 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку площею 0,1994 га. кадастровий номер :01:036:0019 що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №800000436 від 05.07.2007 року, заборгованість за яким складає 579577,79 доларів США, шляхом проведення прилюдних торгів та стягнути понесені судові витрати.

17 жовтня 2022 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

13.12.2022 року судом постановлено ухвалу про залучення Акціонерного товариства «Сенс Банк» в якості правонаступника позивача Акціонерного товариства «Альфа-Банк».

13.12.2022 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні просить слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав вказаних у відзиві, окрім того зазначив, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.12.2011 року, у цивільній справі №2-627/11 за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту позов задоволено частково та стягнуто з відповідача заборгованість по кредитному договору від 05.07.2007 року станом на 05.09.2010 року в розмірі 2584956,81 грн., заборгованість за відсотками в сумі 655721,80 коп., пеню в сумі 61831,30 грн., і судові витрати 1820,00, а всього стягнуто 3304329,91 коп., а тому враховуючи рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22.12.2011 року, стягнення всієї суми кредиту було достроковим, і умови вказаного договору були змінені і в частині строку та порядку повернення кредитних коштів, і з врахуванням ст.. 267 ЦК України в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду . Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.07.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір № 800000436, відповідно до умов якого банк надав позивачу грошові кошти у сумі 329571 доларів США, а позивач зобов`язався повернути кредит до 05.07.2032 року включно, частинами у розмірах та у строки згідно з Розділом 1 Кредитного договору та Додатком № 1- Графіком погашення кредиту та сплачувати проценти з розрахунку 13,25 % на рік.

В забезпечення виконання умов кредитного договору 05.07.2007 року між позивачем та відповідачем були укладені договори іпотеки № 800000436-И1 та 800000436-И2, за умовами яких позивач передав в іпотеку відповідачу земельні ділянки площею 0,1990 га та 0,1994 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , кадастрові номери: :01:036:0008 та :01:036:0019, що на праві власності належать відповідачу.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.12.2011 року, яке набрало законної сили у цивільній справі № 2-627/11 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору від 05.07.2007 року № 800000436 станом на 05.09.2010 року в розмірі 2584956 грн. 81 коп., заборгованість за відсотками в сумі 655721 грн.80 коп., пеню в сумі 61831 грн. 30 коп. і судові витрати 1820грн. 00 коп., а всього стягнуто 3304329 грн.91 коп..

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22.03.2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вегера Людмила Олександрівна, приватний виконавець Кісельова Віталіна Володимирівна, позов задоволено. Визнано виконавчі написи вчинені 13.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегерою Людмилою Олександрівною, зареєстровані в реєстрі під №820 та 821, якими запропоновано звернути стягнення на земельні ділянки площею 0,1990 га та 0,1994 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , кадастрові номери: :01:036:0008 та :01:036:0019, що на праві власності належать ОСОБА_1 , такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Статтею 572 ЦПК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті першої Закону України «Про іпотеку» (далі- Закон) іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті сьомої цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Іпотека,як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання, є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права і обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням).

Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки,полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником віпотекумайна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку не доведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частиною першою цієї статті встановлено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року у справі № 635/5796/14-ц (провадження № 61-16262св20) зроблено висновок, що: «за змістом припису частини другої статті 35 Закону України «Про іпотеку» визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогами: 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону) - незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні); 2) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону) - якщо у відповідному договорі (в іпотечному застереженні) сторони цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, встановлений статтею 38 Закону, не передбачили».

Статтею 23 Закону України «Проіпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи,іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки,набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку що позов є обґрунтованим та існують правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У статті 253 ЦК України зазначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальні.

Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України).

Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності.

Спеціальна позовна давність визначена статтею 258 ЦК України.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом установлено, що до 05.09.2010 року банком була надіслана відповідачу вимога про дострокове погашення боргу, і рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.12.2011 року, яке набрало законної сили у цивільній справі № 2-627/11 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору від 05.07.2007 року № 800000436 станом на 05.09.2010 року в розмірі 2584956 грн. 81 коп., заборгованість за відсотками в сумі 655721 грн.80 коп., пеню в сумі 61831 грн. 30 коп. і судові витрати 1820грн. 00 коп., а всього стягнуто 3304329 грн.91 коп..

З наведеного слідує, що строк виконання зобов`язання за кредитним договором від 05.07.2007 року був змінений банком з 05.07.2032 року до 05.09.2010 року.

Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини.

Встановивши, що кінцевий строк повернення кредиту до 05.09.2010 року, позовна давність за вимогами про його повернення закінчилась до 05.09.2013 року, а з позовом АТ «Альфа-Банк» звернулося у вересні 2022 року, суд вважає, що за обставинами даної справи слід відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності до даних правовідносин у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.

Суддя: Л.В.Потабенко