СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/24225/21

пр. № 2/759/413/23

12 квітня 2023 рокуСвятошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Шум Л.М.,

при секретарі: Сахнюк Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 травня 2020 р.

18 травня 2021 року, знаходячись у власній квартирі, близько 12 год 20 хв.позивачка особисто виявила, що у ванній кімнаті зі стелі тече вода. Після того, як вона накопичилась між стелею та натяжною стелею, прогнувши її, вона вилилася ливнеподібно. За телефоном позивачка звернулася до Центральної аварійної служби КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», що зафіксоване заявкою № 7468573 в електронній обліковій системі оперативно-диспетчерських служб Святошинського району, після чого почала стукати в двері квартири АДРЕСА_2 . Лише через кілька хвилин власниця квартири, ОСОБА_2 , відкрила двері і позивачка виявила перелиту ванну у її квартирі. Сантехнік оглянув квартиру АДРЕСА_2 через півгодини і власниця квартири підтвердила йому, що забула закрити кран у ванній кімнаті.

02 червня 2021 року комісією в складі працівників ЖЕД 8-9 КП ККОЖФ Святошинського району м. Києва було проведено обстеження квартири з метою виявлення причин і розміру заподіяної мені шкоди.

Згідно Акту огляду №57 від 02.06.2021 в кв. АДРЕСА_1 залиття сталося по причині недбалого відношення до сантехнічного обладнання мешканцями квартири АДРЕСА_2 , власником цієї квартири є ОСОБА_2 .

Згідно Акту огляду квартири в результаті комісійного обстеження квартири за вищевказаною адресою виявлено наступне: -ванна кімната площею 1,8 м2: пошкоджена натяжна стеля, на площі 0,5 м2 відпала облицювальна плитка, пошкоджена мережа освітлення; кухня площею 7,9 м2: пошкоджена водоемульсійне фарбування стелі на площі 0,5 м2, деформовані двері (не зачиняються),коридор площею 4,8 м2: пошкоджене водоемульсійне фарбування стелі площею 1,5 м2.

Позивачка звернулася до відповідача з пропозицією вішкодувати завдані збитки добровільно, без звернення до суду. Відповідач відмовила позивачу у компенсації суми збитків.

Для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири позивачка звернулася з заявою до експерта-оцінювача Михайленко О.В. , який діє на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності № 650/19 від 16.08.2019 р. виданого Фондом державного майна України з проханням провести експертну (грошову) оцінку вартості завданого матеріального збитку. У зв`язку з даною заявою між позивачкою та експертом було укладено Договір про проведення експертної грошової оцінки № 84 від 16.07.2021р.

Відповідно до висновку експертного дослідження розмір матеріальної шкоди завдано внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 становить: 18 275,00 грн.

Відповідно до рахунку оплата за проведення експертного дослідження згідно із Договором становить 3600 грн .

Крім того, внаслідок залиття квартири було завдано моральну шкоду, яка виразилась у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири, через що ванна кімната фактично стала непридатною для використання без проведення ремонту.

Також через залиття було порушено звичний та розмірений спосіб , тому просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 1000 тисячі гривень.

Відповідач добровільно завдану шкоду відшкодовувати не бажає.

Ухвалою суду від 27.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання(ас.21).

30.06.2022 року від відповідачки надійшов відзив по справі в якому остання просила в позові відмовити, оскільки висновок експерта не є достовірним доказом розміру заподіяних збитків на дату залиття квартири(ас.38-44).

Ухвалою суду від 18.10.2022 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового засідання(ас.53).

В судове засідання позивачка не з"явилася, надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутність та просила суд задовольнити позов(ас.36).

Відповідачка в судове засідання не з"явилася надіслала на адресу суду клопотання про відкладення слухання справи(ас.67).

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідачка була належним чином повідомлена судом про судові засідання, які відбулись 17.01.2023,27.02.2023, 12.04.2023 р.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є перешкодою для розгляду справи по суті спору.

В той же час суд наголошує на тому, що відповідач реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в відзиві на позовну заяву, у порядку передбаченому процесуальним законом.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 травня 2020 р.(ас.7).

Судом встановлено, що згідно Акту огляду №57 від 02.06.2021 в кв. АДРЕСА_1 залиття сталося по причині недбалого відношення до сантехнічного обладнання мешканцями квартири АДРЕСА_2 , власником цієї квартири є ОСОБА_2 .

Згідно Акту огляду квартири в результаті комісійного обстеження квартири за вищевказаною адресою виявлено наступне: -ванна кімната площею 1,8 м2: пошкоджена натяжна стеля, на площі 0,5 м2 відпала облицювальна плитка, пошкоджена мережа освітлення; кухня площею 7,9 м2: пошкоджена водоемульсійне фарбування стелі на площі 0,5 м2, деформовані двері (не зачиняються),коридор площею 4,8 м2: пошкоджене водоемульсійне фарбування стелі площею 1,5 м2.(ас.8).

Судом встановлено, що для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири позивачка звернулася з заявою до експерта-оцінювача Михайленко О.В. , який діє на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності № 650/19 від 16.08.2019 р. виданого Фондом державного майна України з проханням провести експертну (грошову) оцінку вартості завданого матеріального збитку, у зв`язку з даною заявою між позивачкою та експертом було укладено Договір про проведення експертної грошової оцінки № 84 від 16.07.2021р. Відповідно до висновку експертного дослідження розмір матеріальної шкоди завдано внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 становить: 18 275,00 грн.(ас.14-16).

Відповідно до рахунку оплата за проведення експертного дослідження згідно із Договором становить 3600 грн .

Згідно положень ст. 22 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності до роз`яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.92 року за N 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Положеннями ст. 177 ЖК України встановлено, що громадяни, зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання.

Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

З огляду на вищенаведені норми законів , суд вважає, що відповідачка як власник квартири, несе обов`язок по забезпеченню схоронності належного їй на праві власності житла, санітарно-технічного та іншого обладнання в квартирі, пошкодження якого в даному випадку стало причиною залиття квартири позивача, а тому суд приходить до висновку, що відповідальність за завдану шкоду позивачу має нести саме відповідачка.

Враховуючи, що обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, як на підставу для задоволення позову, в частині відшкодування матеріальної шкоди, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах, суд прийшов до висновку про задоволення вимог в цій частини.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, у відповідності до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.92 року за N 6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, суд вважає, що діями відповідачки була заподіяна позивачу моральна шкода, яку суд вважає можливим задовольнити.

Крім того, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн., 3600 грн. витрати на проведення експертного дослідження.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 відшкодування внаслідок залиття квартири в розмірі 22875 грн.00 коп., з яких: 18275 грн.00 коп.-майнова шкода внасліок залиття квартири, 1000 грн. 00 коп. моральної шкоди, 3600 грн.00 коп.- витрати на проведення експертного дослідження та 908 грн.00 коп. витрати по судовому збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: Л.М. Шум