УХВАЛА

12 вересня 2023 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Самедовій Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулась ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник заявника заяву повністю підтримав, просить суд її задоволити з підстав, викладених у заяві та визнати таким, що не підлягає виконанню виданий 16 травня 2023 року виконавчий лист Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/21613/20 про стягнення із ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами. Від представника ОСОБА_2 до Рівненського міського суду надійшли письмові заперечення, у яких він просить суд відмовити у задоволенні заяви з підстав, викладених у запереченнях на заяву.

В судове засідання заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повторно не з`явились. Про день та час розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами. Причин своєї неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавали.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 15 листопада 2022 року по цивільній справі №569/21613/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок затоплення квартири, стягнення моральної шкоди позовні вимоги позивачів задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , зареєстрованої АДРЕСА_3 , іпн. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , зареєстрованої АДРЕСА_4 , іпн. НОМЕР_3 заподіяну майнову шкоду внаслідок затоплення квартири в розмірі 13963 грн. 40 коп., заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1681,60 грн.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду від 29 грудня 2022 року по цивільній справі №569/21613/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок затоплення квартири, стягнення моральної шкоди заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Бруснік І.А. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 (вісім тисяч) грн. В решті відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2022 року скасувано та ухвалити нове рішення. В задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок затоплення квартири, стягнення моральної шкоди відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2521 гривня 50 копійок, по 840 гривень 50 копійок з кожного позивача.

16 травня 2023 року позивач по справі ОСОБА_2 отримав в Рівненському міському суді виконавчий лист про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. та в подальшому пред`явив його до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О., якою в свою чергою 20 червня 2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №569/21613/20 виданого 16 травня 2023 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 (вісім тисяч) грн.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Додатковим судовим рішенням є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основними рішеннями, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або не вирішено всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Як було зазначено вище, постановою Рівненського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року було скасовано рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2022 року. Дана постанова набрала законної сили, не скасована та є чинною.

Відтак, фактично рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2022 року скасоване та не є чинним.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У частинах першій, тринадцятій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі №569/1731/16-ц (провадження №61-39028св18) зроблено такий висновок: «Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом з тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.».

Аналогічної позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду (див. постанови від 27 листопада 2019 року у справі №242/4741/16-ц (провадження №14-515цс19), від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19)). Тому, розподіл судових витрат має здійснити той суд, який ухвалив остаточне рішення у справі, враховуючи загальні правила розподілу судових витрат.

Відповідно до п.20 постанови верховного суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. В порядку, визначеному статтею 220 ЦПК, може бути ухвалено додаткове рішення й щодо заочного рішення. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Якщо на рішення суду подано апеляційну чи касаційну скаргу і разом і цим порушено питання про ухвалення додаткового рішення, суд повинен спочатку ухвалити додаткове рішення, а потів надсилати справу для перегляду до суду вищої інстанції.

У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Із аналізу змісту ст.270 ЦПК України вбачається, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й судове рішення; додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати.

Відповідно до п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зазначена правова позицію узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21 травня 20211 року справі №905/1623/20 (п.9), Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі №922/2665/17, від 12 січня 2021 року у справі №1540/4122/18, від 17 лютого 2021 року у справі №522/17366/13-ц, від 25 березня 2021 року у справі №640/15192/19.

Таким чином, скасування первісного судового рішення за результатом розгляду апеляційної/касаційної скарги є самостійною підставою для скасування додаткового судового рішення до нього.

Оскільки рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2022 року скасовано постановою Рівненського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року, тому видача виконавчого листа за додатковим рішенням суду (в частині стягнення судових витрат, яке може здійснюватися виключно особі, на користь якої ухвалене рішення), є помилковим.

Відтак, оскільки відсутнє рішення, ухвалене на користь позивачів, тому у відповідності до вимог п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України, відсутні підстави для відшкодування судових витрат такої сторони, позаяк не на її користь ухвалене рішення по суті вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до частин 1,2 статті 432 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд, який видав виконавчий документ може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково, або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.».

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що рішення суду на підставі якого було ухвалено додаткове рішення та в подальшому видано виконавчий лист, скасовано, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260,293,294,432 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виданий 16 травня 2023 року виконавчий лист Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/21613/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок затоплення квартири, стягнення моральної шкоди про стягнення із ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов