233 Справа № 233/5811/21
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Левчук О.О.,
за участю секретаря судового засідання Стогнушенко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №233/5811/21 за позовною заявою:
ОСОБА_1 , що зареєстрована за адресом: АДРЕСА_1
про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та припинення державної реєстрації права оренди, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
14.12.2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Байгуш О.Ю. звернулась до суду з позовом до Селянського фермерського господарства «Артем» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та припинення державної реєстрації права оренди.
2. Припинити речове право (право оренди), яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №13648795 від 12.03.2016 року, що виникло на підставі договору оренди землі від 12.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та Селянським фермерським господарством «Артем».
3. Стягнути на користь позивача з відповідача суму сплаченого судового збору.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17.12.2021 року провадження по цивільній справі відкрито та призначено попередній судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 17.01.2022 року.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04.02.2022 року було задоволено клопотання представника позивачки ОСОБА_2 та витребувано у відповідача оригінал договору оренди землі від 12.03.2016 року, що був укладений між ОСОБА_1 та Селянським фермерським господарством «Артем» Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що не заперечує проти витребування доказу та надасть його суду у наступному засіданні. Копію ухвали суду від 04.02.2022 про витребування оригіналу договору оренди землі від 12.03.2016 було неодноразово скеровано на адресу СФГ «Артем» засобами поштового зв`язку та на адресу електронної пошти. Проте витребуваний судом доказ так і не було надано.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2022 зазначену цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 19.10.2022 року.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, надіслали на електронну пошту суду заяву, в якій просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву суду не надав.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши позицію сторін, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" реєстраційна справа ведеться в електронній формі та формується автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав, до якої за результатом проведення кожної реєстраційної дії щодо об`єкта нерухомого майна автоматично включаються заяви, сформовані або подані в електронній формі, електронні копії документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, поданих у паперовій формі, документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії, подані в електронній формі, документи в електронній формі, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, а також відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав, електронні копії запитів державного реєстратора в паперовій формі та документів, отриманих із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. Документи, подані заявником для проведення реєстраційних дій в паперовій формі, підлягають поверненню такому заявнику. Заява, подана в паперовій формі, документ про сплату адміністративного збору, запити державного реєстратора в паперовій формі та документи, отримані із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, за результатом проведення реєстраційних дій заявнику не повертаються та зберігаються державним реєстратором, яким проведено реєстраційну дію, протягом трьох років.
Тобто, відповідно до закону оригінал реєстраційної справи не містить оригіналу спірного договору, оскільки передбачено сканування реєстратором документу та повернення оригіналу заявнику.
У той же час, відповідач по справі вимоги суду не виконав і не надав суду оригінал спірного договору оренди землі та не повідомив причини про неможливість надати доказу витребуваного судом.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про недобросовісність дії відповідача СФГ «Артем» і розцінює їх як ухилення відповідача від проведення судово-почеркознавчої експертизи на предмет встановлення оригіналу підпису в оригіналі договору оренди земельної ділянки б/н від 12.03.2016 року між ОСОБА_1 та СФК «Артем». Відповідачем судову кореспонденцію, в тому числі ухвали суду, отримано, представник відповідача адвокат Шейко І.О. 04.02.2022 року особисто повідомила, що надасть оригінал договору в наступному засіданні. Проте витребуваний судом доказ так і не було надано.
Суд надав можливість стороні відповідача надати відзив на позовну заяву, але відповідач не скористався наданим йому правом, свідомо не з`являвся у судові засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а тому вказані дії відповідача визнано судом як свідоме зловживання стороною відповідача своїми процесуальними правами.
Таким чином, суд встановив, що у позивача відсутні оригінали договорів оренди землі, а відповідач ухиляється від надання оригіналу договору оренди землі, тому суд позбавлений можливості призначити судову почеркознавчу експертизу, але при цьому встановлює факт ухилення відповідача від проведення судової почеркознавчої експертизи.
Тобто, суд вважає встановленим факт того, що підпис в графі "Орендодавець" на договорі оренди земельної ділянки б/н від 12.03.2016 року виконаний не ОСОБА_1 . Доказів, які б спростовувати висновки суду в цій частині, відповідачем суду не надано.
Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).
Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Згідно із частиною 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст.6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.
Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.
Частиною 1 ст.228 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на незаконне заволодіння майном фізичної особи і такий правочин є нікчемним.
Згідно ст.ст.319, 321 ЦК України право володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд, право вчиняти будь-які дії щодо свого майна має лише його власник. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.41 Конституції України право власності в Україні є непорушним, а за ч.7 ст.319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, і такого обов`язку власника у даній справі не встановлено.
У даному випадку власник земельної ділянки захищає своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц (провадження №14-499цс19)).
Крім того, позивач звертається з вимогою про припинення речового права (права оренди) зареєстрованого за №13648795 державним реєстратором Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області Кущенковою С.О. 12.03.2016 року за вказаним вище договором оренди землі.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (стаття 19 ЦПК України).
Виникнення спірних правовідносин між позивачем та СФГ «Артем» обумовлено наявністю спору про право оренди на земельну ділянку, а державна реєстрація зазначеного правочину порушує права позивача на користування та розпорядження своєю власністю.
Власником земельної ділянки на час подання позову до суду є позивач ОСОБА_1 . Саме позивачу, як власнику, належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина 1 статті 317 ЦК України).
За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.
Обраний позивачами спосіб захисту, як усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, припинення державної реєстрації речового права оренди, є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечує реальне відновлення порушеного права.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення в повному обсязі.
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.
Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 89, 128, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Селянського фермерського господарства «Артем», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та припинення державної реєстрації права оренди - задовольнити повністю.
Припинити інше речове право (право оренди) зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №13648795 від 12.03.2016 року, що виникло на підставі договору оренди землі від 12.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та Селянським фермерським господарством «Артем».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду О.О. Левчук