Справа №: 343/246/23
Провадження №: 2/0343/153/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого - судді Лицура І.М.,

секретаря судового засідання - Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області справу за позовом АТ комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

АТ комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_1 на свою користь борг по кредитному договору б/н від 27.11.2018 року в розмірі 11 421,77 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що ОСОБА_1 27 листопада 2018 року звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 46 000,00 грн. Відповідачка не виконала умови договору щодо повернення використаного кредитного ліміту та сплати відсотків за користування ним, тому рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2022 року з неї стягнуто тіло кредиту та відмовлено щодо стягнення інших нарахувань. У відповідності до позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, банк має право на стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України. Тому з відповідачки слід стягнути відсотки за обліковою ставкою НБУ за період з 31.01.2020 року по 31.08.2022 року в розмірі 7 990,38 грн., а також втрати від інфляції за весь період прострочення в сумі 3 095,09 грн. та 336,30 грн. - нарахування 3% річних за період з 30.09.2022 року по 30.11.2022 року. Оскільки відповідачка в добровільному порядку заборгованість за користування кредитом не сплачує, виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача за довіреністю № 2233-К-Н-О від 30.08.2022 року (а.с. 15) ОСОБА_2 не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позов задоволити повністю, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи.

Відповідачка відзиву на позов не подавала, в судове засідання повторно не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з датою вручення 21.02.2023 року та 16.03.2023 року (а.с. 29,35).

За таких обставин суд 07.04.2023 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1048 вказаного Кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В судовому засіданні встановлено, що 27.11.2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, в якій зазначено, що відповідачка ознайомлена та згідна з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг у ПриватБанку і тарифами становить між нею та банком договір банківського обслуговування, про що свідчить її підпис у заяві (а.с. 8).

На підставі вказаної заяви відповідачка 27.11.2018 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку № НОМЕР_1 , терміном до 10/22, що підтверджується довідкою (а.с. 9).

Згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2022 року (а.с. 4-7), присуджено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту по кредитному договору № б/н від 27.11.2018 року в сумі 44 856,57 грн. та відмовлено в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 3 494,36 грн., оскільки в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відсутні дані про розмір процентної ставки, тому немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі відсотків на прострочений кредит.

Відтак, суд приходить до висновку, що оскільки в анкеті-заяві позичальника відсутня домовленість щодо розміру відсотків за користування кредитом, то відповідачка зобов`язана сплатити банку відсотки за користування кредитом у розмірі, визначеному відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, тобто на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку нарахування відсотків за обліковою ставкою НБУ (а.с. 14), за період з 31.01.2020 року по 30.11.2022 року заборгованість ОСОБА_1 за відсотками складає 10 018,14 грн., а за період з 31.01.2020 року по 31.08.2022 року - 7 990,38 грн.

За таких обставин, враховуючи, що розмір відсотків за період з 31.01.2020 року по 31.08.2022 року, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, виходячи з суми поточної заборгованості та облікової ставки НБУ, становить 7 990,38 грн., то вказану суму слід стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк».

Разом з тим, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 вказаного Кодексу передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 даного Кодексу, нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти та індекс інфляції, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів. Тобто, це є гарантією для кредитора у вигляді настання певних негативних правових наслідків для боржника через неналежне виконання ним узятих за договором зобов`язань.

Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних та індексу інфляції не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» має право на стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції у зв`язку з несвоєчасним виконанням ОСОБА_1 грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці) у якому (яких) мала місце інфляція (п. 3.2 ч. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Тому, якщо термін прострочення виконання боржником грошового зобов`язання становить менше ніж місяць, то індекс інфляції при визначенні заборгованості не нараховується.

Згідно з наданим позивачем розрахунком нарахування інфляційних втрат та 3% річних (зворотній а.с. 14), заборгованість ОСОБА_1 за період з 31.01.2020 року по 30.11.2022 року становить 14 014,38 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання та 2 459,25 грн. - 3% річних від простроченої суми, при цьому втрати від інфляції за період з 30.09.2022 року по 30.11.2022 року, за який просить стягнути позивач, складають 3 095,09 грн. та 336,30 грн. - нарахування 3% річних.

Суд приймає до уваги розрахунки надані позивачем та вважає їх обґрунтованими, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 істотно порушила умови укладеного з позивачем кредитного договору, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з неї на користь позивача слід стягнути борг по кредитному договору б/н від 27.11.2018 року в розмірі 11 421,77 грн., що складається з відсотків за користування кредитом, визначеними на рівні облікової ставки НБУ за період з 31.01.2020 року по 31.08.2022 року в розмірі 7 990,38 грн., втрат від інфляції за період з 30.09.2022 року по 30.11.2022 року в сумі 3 095,09 грн., а також 336,30 грн. - нарахування 3% річних від простроченої суми.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 207,526,536,530,610,611,625,1048-1050,1054,1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265,280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору б/н від 27.11.2018 року в сумі 11 421,77 грн. (одинадцять тисяч чотириста двадцять одну гривню та 77 копійок) та 2 684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) відшкодування сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», що знаходиться за адресою: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 26.01.1996 року.

Суддя: