Справа № 643/5416/23
Провадження № 2/643/2227/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року суддя Московського районного суду м. Харкова Задорожна А.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

21.06.2023 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У позовній заяві позивачем зазначено, що її зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) є: АДРЕСА_1 . Надана інформація підтверджується долученою до позову копією паспорту громадянки України ОСОБА_1 . Місцем проживання відповідача ОСОБА_2 вказано: АДРЕСА_2 , однак належних доказів того, що відповідач зареєстрований у встановленому законом порядку за вказаною адресою суду не надано.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 23.06.2023 місце проживання/перебування ОСОБА_2 на території Салтівського району м. Харкова, що відноситься до територіальної підсудності Московському районному суду м. Харкова не зареєстровано.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позивач ОСОБА_1 , подаючи позов до Московського районного суду м. Харкова, зазначає, що відповідач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , хоча у самій позовній заяві зазначає, що відповідач «з настанням воєнного стану… …виїхав за межі України».

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п.12 ст.2 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» (далі Закон) реєстрація місця проживання (перебування) особи це внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Згідно з ст.5 цього Закону громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

На виконання вимог ст.5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» позивачем до позовної заяви не надано доказу, що вона, які позивач, та відповідач зареєстровані (тимчасово зареєстровані) або задекларували своє місце проживання на території Салтівського району м. Харкова, територія якого належить до територіальної юрисдикції Московського районного суду м. Харкова.

З метою реалізації положень Закону № 1871-IX, 7 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» (набрання чинності 14 березня 2022 року), якою затверджено: Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), Порядок створення, ведення та адміністрування реєстрів територіальних громад, Порядок електронної інформаційної взаємодії між інформаційно-комунікаційними системами та передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру.

В контексті вищезгаданих нормативних актів документом, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час його формування, є витяг із реєстру територіальної громади, який видається органом реєстрації або центром надання адміністративних послуг у паперовій формі за зверненням особи, яка декларує/реєструє місце проживання (перебування), власника (співвласників) житла, законного представника (представника) особи або власника (співвласника) житла, уповноваженої особи житла, іпотекодержателя або довірчого власника.

Отже, в розумінні ст. 28 ЦПК України має значення лише зареєстроване місце проживання чи перебування позивача.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

У відповідності до положень ч.ч.1, 2 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Оскільки зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) позивача у справі значиться за межами юрисдикції Московського районного суду м. Харкова, а розгляд справи по суті не розпочато, суд вважає за необхідне передати справу в порядку ст.31 ЦПК України за підсудністю на розгляд суду, якому територіально підсудна ця справа, а саме на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси.

Керуючись ст.31 ЦПК України,

ухвалив:

Цивільну праву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси (вул. Василя Стуса, 1a, Одеса, Одеська область, 65033).

Копію ухвали направити позивачу до відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається - протягом п`ятнадцяти днів з дня (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: А.М. Задорожна