Дата документу 23.06.2023
Справа № 334/4844/23
Провадження № 2/334/2126/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 червня 2023 року суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2023 до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (за підписом адвоката Гладкого В.К., який діє на підставі Ордеру серії АР №1110949) до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, згідно якого позивачі просять визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 02.12.1996 року за №4337.К житлового будинку (літ. А, житловою площею 36,8 кв.м.; літ Б літня кухня; б, В сараї; пг погріб; Г уборна; Д навіс; №1,4,3 паркани; №2 водопровід) за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 495 кв.м., укладений на Запорізьій регіональній біржі нерухомості02 грудня 1996 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у рівних частках та ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову розподілено судді Коломаренко К.А.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень Конституції України.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України «Про судовий збір» визначає ставки для сплати судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви, що містить вимоги майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 році з 01 січня встановлений у розмірі 2684,00 гривень.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 1073,60 грн. 00 коп. та не більше 13 420 гривень 00 копійок; за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1073,60 коп.

Як вбачається з позову, позивачами заявлено вимогу про визнання договору дійсним, за яким сплачено судовий збір в загальному розмірі 2 147,20 грн. (по 1073,60 грн).

Стосовно судового збору Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року, судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання недійсними угод про відчуження майна та дійсними - у випадках, передбачених ч. 2 ст. 47 ЦК.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, позов про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - це різновид позову про визнання права, а більш конкретно - про визнання факту виникнення, існування, зміни або припинення правовідносин. Якщо суд в рішенні визнав цей факт, а рішення набрало законної сили, питання про виникнення, існування, зміну чи припинення правовідносин стає безспірним.

Оскільки позивачі, звернувшись до суду з позовом про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, фактично бажають підтвердити своє право власності на нерухоме майно, то ці вимоги суд розцінює як вимоги майнового характеру.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову.

Відповідно до ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається:

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

9) у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 р. зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 р. визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Як вбачається з позовної заяви, позивачами у позові визначено ціну позову в сумі 22 155 грн., що фактично є ціною договору купівлі-продажу, який укладений в 1995 році.

Відповідно до ч.2 ст.176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Суд роз`яснює, що у разі неможливості надати до суду належні докази на підтвердження визначеної позивачем ціни позову, яким може бути відповідний звіт про визначення ринкової вартості нерухомого майна станом на день звернення до суду з позовом, у такому разі на підставі ч.2 ст. 176 ЦПК України слід вважати встановленим судом, що належить до сплати розмір судового збору за подання до суду позовної заяви, що містить вимоги майнового характеру у максимальному розмірі 13 420,00 грн.

За наслідком викладеного, сплачений позивачами судовий збір за цим позовом, приймається судом як сплата судового збору в сумі 2 147,20 грн. за вимогою майнового характеру.

Приймаючи недоведення позивачами належними доказами визначеної вартості ціни позову, яку суд вважає вочевидь такою, що не відповідає дійсній вартості спірного майна, суд вважає, що позивачами судовий збір за вимогою майнового характеру сплачено в неналежному розмірі.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 83 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України, заявник зобов`язаний надати суду всі докази на які він посилається чи подати клопотання, в порядку ст. 84 ЦПК України, у разі неможливості самостійно їх надати, з наданням доказів про неможливість самостійно їх витребувати.

Проте позивачами не викладені обставини (підстави) в обґрунтування позовних вимог, зокрема немає посилання на докази спору саме між сторонами, також на докази ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору. Суд при розгляді справи зобов`язаний перевірити, чи є такі угоди законними, чи мав право відчужувач на розпорядження майном, яке продається, чи не порушуються при цьому права інших осіб.

Згідно ч.ч.2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений п.п.5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року №55). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Однак, всупереч вимог ст.95 ЦПК України позивачами надано копії документів, додані до позову, не засвідчені належним чином, визначеним законом.

Також на виконання п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачами не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не надано відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

З урахуванням вищевикладеного, позивачам за необхідно виправити недоліки поданої заяви, а саме:

- визначити у позові ціну позову, яка повинна дорівнювати дійсній ринковій вартості спірного майна станом на день звернення до суду з позовом, а саме ринковій вартості житлового будинку (літ. А, житловою площею 36,8 кв.м.; літ Б літня кухня; б, В сараї; пг погріб; Г уборна; Д навіс; №1,4,3 паркани; №2 водопровід) за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці площею 495 кв.м., з наданням до суду відповідних доказів на підтвердження вартості спірного майна, якими може бути відповідний звіт про визначення ринкової вартості рухомого майна, для подання до суду;

- у разі визначення ціни позову, надати до суду документ на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви за вимогою майнового характеру, який підлягає до сплаті у розмірі 1 відсотку від встановленої ціни позову, однак не менше ніж 1073,60 гривень 00 копійок та не більше 13 420 гривень 00 копійок;

- у разі неможливості надати до суду належні докази на підтвердження визначеної позивачем ціни позову, у такому разі, на підставі ч.2 ст. 176 ЦПК України, слід вважати попередньо встановленим судом розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру в сумі 13 420,00 грн.;

- суд роз`яснює позивачам, що під час сплати судового збору за вимогою майнового характеру, слід враховувати вже сплачену суму судового збору за пред`явленим позовом в частині майнової вимоги в сумі 2 147,20 грн.;

- судовий збір повинен бути сплачений за реквізитами:

Отримувач коштівГУК у Зап.обл/м.Зап. Дніпров./22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37941997
Банк отримувачаКазначейство України(ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0008512
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Ленінський районний суд м. Запоріжжя (назва суду, де розглядається справа)

- привести позовну заяву та додані до неї документи у відповідність до вимог ст. ст. 175,177 ЦПК України

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним - залишити без руху.

Повідомити позивачів про необхідність виправити зазначені недоліки на протязі п`яти днів з дня отримання цієї ухвали та роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною.

Копію ухвали відправити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Коломаренко К. А.