ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Панченка О.О., Дорош А.І.,

за участю секретаря судового засідання Сальної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2023 року, що постановлена за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову

у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності, у подальшому, збільшивши позовні вимоги та змінивши підстави позову.

В межах розгляду справи за заявою представника ОСОБА_2 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2023 року вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок літ. А-2 за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер :02:004:0049 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку загальною площею 0,01 га, кадастровий номер :02:004:0048 для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

20.02.2023 відповідач за первісним позовом, ОСОБА_1 , подав заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Із вказаною ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2023 року не погодився відповідач за первісним позовом, ОСОБА_1 , та оскаржив її в апеляційному поряду.

В апеляційній скарзі прохав вказану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву про скасування заходів забезпечення позову та в задоволенні заяви ОСОБА_2 про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Вважає, що ухвала винесена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Щодо порушення норм процесуального права, вказував, що ухвала належним чином не обґрунтована; ані в мотивувальній частині ухвали, якою вжито заходи забезпечення позову, ані в ухвалі, що оскаржується, якою відмовлено у їх скасуванні, суд не зазначив, які саме матеріально-правові інтереси ОСОБА_2 можуть бути порушені. Також вказував, що суд першої інстанції не проаналізував в своїй сукупності його доводи щодо скасування заходів забезпечення позову, порушив принцип змагальності та диспозитивності, що призвело до винесення хибного рішення. Оскаржувана ухвала фактично не містить мотивації її прийняття оскільки не взято до уваги доводів, які були викладені ним у заяві про скасування заходів забезпечення позову.

Вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі про застосування заходів забезпечення позову щодо необхідності накладення арешту на майно, не відповідають фактичним обставинам справи та порушують його майнові права та інтереси з огляду на наступне.

Вказував, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 була придбана за його особисті кошти, тоді як позивачка не мала такої фінансової можливості. За цю квартиру фактично розраховувався його батько, окремо кошти давала тітка, що може бути підтверджено їх показами, як свідків. Садовий будинок з надвірними будівлями у АДРЕСА_2 є подарунком і саме він є обдарованим за договором дарування від 09.10.2002; в технічному паспорті на цей будинок вписане саме його прізвище. Земельна ділянка, на якій знаходився вказаний будинок, межувала із земельною ділянкою площею 0,06 га, право власності на яку (по частині) належало йому та гр. ОСОБА_3 (як співвласникам) за договором купівлі-продажу від 15.06.2005, які (частки), у подальшому, за їх згодою, як співвласників, були об`єднані в одну земельну ділянку. Потім землевпорядник йому пояснив, що треба здійснити приватизацію ще однієї сотки землі, оскільки вона знаходилась у його користуванні. Процес приватизації земельних ділянок тривав з 2005 по 2011 рік. Свідоцтво про право власності на вказаний будинок формально було отримане лише 09.02.2011, що, з урахуванням викладених обставин, не може свідчити про спільність вказаного майна з позивачем за первісним позовом, що не було взято судом першої інстанції до уваги. Зазначав, що державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,1167 (об`єднана земельна ділянка) та площею 0,0100 га (якою він користувався з 2006 року, про що відомо сільській раді) були видані на підставі рішення від 24.11.2011 14-ї сесїї 06 скликання, тобто, вказані обставини видачі рішень суб`єктом владних повноважень від нього не залежали. Вказані об`єкти нерухомого майна взагалі не можуть бути об`єктом поділу, оскільки права на нього він набув до шлюбу з позивачкою, відповідно, вони не можуть бути об`єктами забезпечення позову по даній цивільній справі.

Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав, що позивач не надала жодного доказу того, що арештовані об`єкти нерухомого майна придбавалися за спільні кошти подружжя. В ухвалі суду відсутнє обґрунтування того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; не проаналізовано відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; не взято до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

щодо процесуальної можливості розгляду справи апеляційним судом за відсутності учасників справи, що у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу(частини перша, третя статті 368 ЦПК України).

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тобто, процесуальним законом надано право розглядати справу за відсутності сторін, які належним чином повідомлені про розгляд справи, незалежно від причин їх неявки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що про час та місце проведення судового засідання у суді апеляційної інстанції учасники справи повідомлені належним чином.

26.06.2023 від представника скаржника, адвоката Остапенко І.О., за допомогою системи «Електронний суд» надійшло клопотання про перенесення розгляду справи 29.06.2023 у зв`язку із її зайнятістю в іншому судовому процесі у справі № 530/1289/22 в іншому суді.

Апеляційний суд вважає, що причина неявки адвоката скаржника в судове засідання, обумовлена наданням переваги іншому судовому засіданню, не є поважною причиною неявки та підставою для відкладення розгляду справи апеляційним судом. Апелянт реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі тому, зважаючи на межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), неявка представника скаржника в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03.05.2022 у справі № 950/569/20 за аналогічних обставин.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість проведення судового розгляду у відсутність сторін, які у судове засідання не з`явилися.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності, відповідно до якого прохала:

1.Виділити із спільної сумісної власності у особисту приватну власність ОСОБА_4 квартиру загальною площею 61.2 кв.м, житловою площею 36.8 кв.м, реєстраційний номер 101 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2.Виділити із спільної сумісної власності у особисту приватну власність ОСОБА_5 житловий будинок літ. А-2 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м): 80, житловою площею (кв.м): 21.7; Земельну ділянку загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер :02:004:0049 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; Земельну ділянку загальною площею 0,01га, кадастровий номер :02:004:0048 для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; мотоцикл GEON X-ROAD 250, 2008 року випуску, потужність 233 см3, дата реєстрації 05.06.2018; причіп ЛЕВ 183625, 2018 року випуску, дата реєстрації 30.08.2018; автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, потужність 4000 см3, 1996 року випуску, дата реєстрації 02.09.2020; автомобілю NISSAN PATHFINDER, потужність 2488 см3, 2013 року випуску, дата реєстрації 26.08.2021; мотоцикл HONDA CBR 1000RR, потужність 998 см3, 2008 року випуску, дата реєстрації 05.06.2018; мотоцикл HONDA CBR 600, потужність 599 см3, 2000 року випуску, дата реєстрації 13.06.2022; мотоцикл SUZUKI GSX 1300R, потужність 1299 см3, 2000 року випуску, дата реєстрації 07.07.2022;

07.12.2022 відповідач ОСОБА_6 подав зустрічну позову заяву про визнання майна особистою приватною власністю, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності; прохав суд (а.с. 226-229 т. 1):

1. Визнати за ним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 та в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на частину вказаного житлового будинку.

14.12.2022 представником позивача за первісним позовом, ОСОБА_2 , адвокатом Прядко О.О., подано заяву про зміну підстав і збільшення позовних вимог (а.с. 6-8 т. 2) та прохав:

1. Виділити із спільної сумісної власності у особисту приватну власність ОСОБА_4 квартиру загальною площею 61.2 кв.м, житловою площею 36.8 кв.м, реєстраційний номер 101 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. Припинити право власності ОСОБА_5 на вказану квартиру;

3. Виділити із спільної сумісної власності у особисту приватну власність ОСОБА_5 :

- житловий будинок літ. А-2 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м): 80, житловою площею (кв.м): 21.7;

- земельну ділянку загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер :02:004:0049 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку загальною площею 0,01га, кадастровий номер :02:004:0048 для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- мотоцикл GEON X-ROAD 250, 2008 року випуску, потужність 233 см3, дата реєстрації 05.06.2018;

- причіп НОМЕР_1 , 2018 року випуску, дата реєстрації 30.08.2018;

- автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, потужність 4000 см3, 1996 року випуску, дата реєстрації 02.09.2020;

- автомобілю NISSAN PATHFINDER, потужність 2488 см3, 2013 року випуску, дата реєстрації 26.08.2021; мотоцикл HONDA CBR 1000RR, потужність 998 см3, 2008 року випуску, дата реєстрації 05.06.2018;

- мотоцикл HONDA CBR 600, потужність 599 см3, 2000 року випуску, дата реєстрації 13.06.2022;

- мотоцикл SUZUKI GSX 1300R, потужність 1299 см3, 2000 року випуску, дата реєстрації 07.07.2022;

4. Стягнути із відповідача компенсацію вартості спільного майна у розмірі 596 872 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.01.2023 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду із первісним позовом. (а.с. 157-158 т. 2)

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.01.2023 заяву представника позивача за первісним позовом, ОСОБА_2 , адвоката Прядка О.О., про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог залишено без руху у зв`язку із необхідністю доплати судового збору у сумі 10 445,00 грн щодо збільшених позовних вимог. (а.с. 162-163 т. 2)

01.02.2023 на виконання ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 09.01.2023 про залишення без руху заяви представника позивача за первісним позовом, ОСОБА_2 , адвоката Прядка О.О., про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог надійшла заява, до якої долучена квитанція про сплату судового збору у сумі 10 445,00 грн. (а.с.176-177 т. 2)

26.01.2023 до Октябрського районного суду м. Полтави від представника ОСОБА_2 , адвоката Прядко О.О., надійшла заява про забезпечення первісного позову. (а.с. 168-168а т. 2)

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2023 року (з урахуванням ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 07.03.2023 про виправлення описки (а.с. 241-242 т. 2) задоволено заяву представника ОСОБА_2 , адвоката Прядко О.О., про забезпечення позову, а саме у порядку забезпечення позову накладено арешт на:

- квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 61, 2 кв.м, житловою площею 36,8 кв.м;

- житловий будинок літ А-2 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 80 кв.м, житловою площею 21,7 кв.м;

- земельну ділянку загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер :02:004:0049 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку загальною площею 0,01 га, кадастровий номер :02:004:0048 для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

08.02.2023 від представника позивача за первісним позовом, ОСОБА_2 , адвоката Прядко О.О., надійшла заява про зміну підстав позову (а.с. 185-186 т. 2), відповідно до якої прохали:

1. Виділити із спільної сумісної власності у особисту приватну власність ОСОБА_4 квартиру загальною площею 61.2 кв.м, житловою площею 36.8 кв.м, реєстраційний номер 101 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. Припинити право власності ОСОБА_5 на вказану квартиру.

3. Виділити із спільної сумісної власності у особисту приватну власність ОСОБА_5 :

- житловий будинок літ. А-2 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м): 80, житловою площею (кв.м): 21.7;

- земельну ділянку загальною площею 0,1167 га, кадастровий номер :02:004:0049 для будівництва індивідуальних гаражів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку загальною площею 0,01га, кадастровий номер :02:004:0048 для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- мотоцикл GEON X-ROAD 250, 2008 року випуску, днз НОМЕР_2 ;

- причіп ЛЕВ 183625, 2018 року випуску, днз НОМЕР_3 ;

- автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, 1996 року випуску, днз НОМЕР_4 ;

- автомобілю NISSAN PATHFINDER, 2013 року випуску, днз НОМЕР_5 ;

- мотоцикл HONDA CBR 1000RR, 2008 року випуску, днз НОМЕР_6 ;

- мотоцикл HONDA CBR 600, 2000 року випуску, днз НОМЕР_7 ;

- мотоцикл SUZUKI GSX 1300R, 2000 року випуску, днз Аі НОМЕР_8 ;

4. Стягнути із відповідача компенсацію вартості спільного майна у розмірі 596 872 грн.

20.02.2023 до Октябрського районного суду м. Полтави від відповідача за первісним позовом, ОСОБА_7 , надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову. (а.с. 199-209 т. 2)

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27.02.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_7 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено. (а.с. 227-228 т. 2)

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, місцевим судом зазначено, що скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування. Отже, скасування заходів забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. На момент вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову розгляд справи не завершено, суд не вправі в даній ухвалі надати правову оцінку фактам придбанням майна під час шлюбу, що вказує на передчасність вимог про скасування заходів забезпечення позову. Даний вид забезпечення не є обтяжливим для відповідача, оскільки він не позбавлений права користуватися спірним майном, а лише обмежений у праві розпорядженні майном, яке позивач вважає сумісно нажитим за період шлюбу. В разі скасування заходів забезпечення позову, відповідач буде мати змогу розпорядитися спірним майном на власний розсуд, що зробить неможливим його поділ в разі задоволення первісних позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Щодо меж перегляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, відповідно, суд апеляційної інстанції не надає оцінку доводам апеляційної скарги щодо законності ухвали, якою вжиті такі заходи забезпечення позову у справі, а саме ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2023, оскільки така ухвала є чинною та не оскаржувалась у передбаченому законом порядку.

Щодо перегляду ухвали про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України

Згідно з ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Тобто, за приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 753/12741/17, від 22 квітня 2020 року у справі № 607/15533/17.

Відповідно до ч. ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Відмовляючи у скасуванні заходів забезпечення позову, місцевий суд вірно врахував, що на момент розгляду заяви відповідача за первісним позовом про скасування заходів забезпечення позову розгляд справи не завершено, а надання оцінки фактам щодо придбання спірного майна, викладеним відповідачем у заяві про скасування заходів забезпечення позову не може бути здійснено під час розгляду даної заяви.

Так, обґрунтовуючи необхідність скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_6 фактично оперував доводами, що є предметом доказування під час розгляду справи по суті спору.

Встановлення обставин, зокрема, щодо джерел придбання спірного майна, встановлення факту віднесення майна до особистої приватної власності одного з подружжя чи до спільної сумісної власності подружжя є предметом доказування у справі і має здійснюватися судом під час вирішення спору по суті, а тому виключається встановлення цих обставин під час вирішення клопотання про скасування заходів забезпечення позову до розгляду справи по суті.

Суд апеляційної інстанції також не вправі надавати правову оцінку доводам скаржника щодо придбання майна під час шлюбу, викладеним в апеляційній скарзі, в межах предмету апеляційного перегляду, зокрема, оцінювати доводи апелянта щодо: придбання спірної квартири за адресою АДРЕСА_1 за кошти його батька, та що у позивачки були відсутні власні кошти (доходи) для купівлі-продажу даної квартири; отримання ним у дар житлового будинку літ. А-2 за адресою АДРЕСА_5 ; приватизації спірних земельних ділянок з 2005 року по 2011 рік; ненадання позивачкою доказів придбання спірного майна за спільні кошти.

Арештоване у порядку забезпечення первісного позову про поділ майна подружжя майно, а саме: квартира АДРЕСА_4 ; житловий будинок літ А-2 за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка площею 0,1167 га з кадастровим номером :02:004:0049 та номер :02:004:0048 площею 0,01 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , дійсно зареєстроване за відповідачем, що підтверджується інформаційною довідкою з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 171-173 т. 2), та є предметом спору у справі. Справа по суті не розглянута, необхідність вжиття заходів забезпечення позову у справі не відпала.

Апеляційний суд зазначає, що в даному провадженні з`ясовуються підстави для скасування заходів забезпечення позову, а не перевіряється законність ухвали суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову, таким чином доводи апеляційної скарги про невмотивованість ухвали суду про забезпечення позову, апеляційним судом не аналізуються.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків місцевого суду про безпідставність заяви про скасування заходів забезпечення позову не спростували, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що ухвала місцевого суду постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її зміни чи скасування - відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного перегляду ухвали, відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 червня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді А.І. Дорош

О.О. Панченко