Справа № 183/14/23
№ 2/183/1760/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2023 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі секретаря судового засідання Моісєєва К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про:
- визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , -
30 грудня 2022 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11 жовтня 2006 року вона є власником квартири за АДРЕСА_2 .Відповідач, який є сином позивача, ОСОБА_2 з 03 жовтня 2006 року зареєстрований у квартирі за АДРЕСА_1 . Відповідно до акту перевірки фактичного проживання від 19 липня 2022 року, встановлено, що ОСОБА_2 не проживає за вищезазначеною за адресою з 2012 року.
Таким чином, відповідач не проживає у вищевказаній квартирі одинадцять років, хоча зареєстрований у ній, не сплачує кошти за комунальні послуги та не проводить поточні ремонти з приводу догляду за будинком. Позивач вважає, що відповідач утратив інтерес до цього помешкання як до місця свого проживання. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає, у зв`язку із чим позивач змушена звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 05 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.
Позивач у судове засідання не з`явилась, 05 квітня 2023 року представник позивача адвокат Радільчук Н. І. подала до суду заяву, у якій просила цивільну справу розглянути у судовому засіданні без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав.
У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.
Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11 жовтня 2006 року, є власником квартири АДРЕСА_1 /а.с.05/. Вказаний факт належності на праві приватної власності позивачеві зазначеного нерухомого майна також підтверджується належним чином засвідченою копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11 жовтня 2006 року № 12127348 /а.с.06/.
Згідно з належним чином засвідченою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29 квітня 1984 року, ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 /а.с.09/.
Відповідно до отриманої судом інформації з відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 03 січня 2023 року № 23/0/2-23, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03 жовтня 2006 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 /а.с.16/.
Разом із тим, як убачається з матеріалів справи, а саме з копії акту від 19 липня 2022 року № 897, складеного старшим інспектором відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Бутко Т. Г., у присутності жителів будинку АДРЕСА_4 , громадянин ОСОБА_2 , 1984 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але за вказаною адресою не проживає з 2012 року /а.с.12/.
Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Положеннями статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає більше одного року у квартирі АДРЕСА_1 , де право власності належить позивачеві, при цьому відповідач не знятий з реєстрації, доказів поважності причин не проживання відповідача суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 порушує права позивача як власника квартири, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним їй нерухомим майном, і може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -
позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05 квітня 2023 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Д. О. Парфьонов