Справа № 462/2210/14-ц
провадження 2/462/172/23
У Х В А Л А

04 квітня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова

у складі:

судді Ліуша А.І.

при секретарі Березюку Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Львівська міська рада та ОСОБА_2 про демонтаж самочинного будівництва, -

В С Т А Н О В И В :

в провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває справа за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Львівська міська рада та ОСОБА_2 про демонтаж самочинного будівництва.

Представника позивача, було повідомлено у встановленому законом порядку телефонограмою та направлено на адресу позивача судову повістку.

Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено судову повістку рекомендованою поштовою кореспонденцією.

Третіх осіб по справі повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення на їх адресу судової повістки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження по справі, з огляду на наступне.

За змістом статті 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

В свою чергу, справою адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень, зокрема, в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 01 листопада 2016 року № 977, позивач є виконавчим органом Львівської міської ради і діє відповідно до ухвали міської ради від 26 травня 2016 року № 505 Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, утвореним відповідно до Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

У вказаному Положенні передбачені повноваження районної адміністрації, до яких, зокрема, належать розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо) (п. 4.50).

Як орган місцевого самоврядування залізнична районна адміністрація Львівської міської ради відповідно до статті 25 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» правомочна розглядати та вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до її відання.

У статті 30 згаданого Закону передбачено, зокрема, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Відповідно до підпункту 3 пункту «б» частини першої статті 31 цього Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічну норму закріплено у статті 14 Закону України від 16 листопада 1992 року №2780-XII «Про основи містобудування».

Згідно зі статтею 7 вказаного Закону № 2780-ХІІ державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Отже, спірні правовідносини в цій частині вимог обумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а отже і публічно-правову природу таких правовідносин.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 14-48цс18, від 11 квітня 2018 року у справі № 11-96апп18 та від 15 травня 2018 року у справі № 11-346апп18.

У даній справі Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася з позовом про зобов`язання відповідача демонтувати самочинно здійснені прибудови та надбудови, з підстав, передбачених частиною сьомою статті 376 ЦК України.

На переконання суду такий спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення та усунення порушень у сфері містобудівної діяльності шляхом демонтажу самовільної реконструкції конструкції, а не здійснення ним права власника житлового приміщення.

Таким чином, справа за позовом такого суб`єкта владних повноважень, відповідно до наведеного вище припису закону, належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 258-261, 259, 351 - 355, п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Львівська міська рада та ОСОБА_2 про демонтаж самочинного будівництва, - закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції Львівського окружного адміністративного суду (79000, м. Львів, вулиця Чоловського, 2)

Судові витрати залишити за позивачем.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.І. Ліуш