Справа № 727/892/23
Провадження № 2/727/489/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м.Чернівці у складі:

головуючого судді Слободян Г.М

за участю секретаря судового засідання Вахнован Д.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 від 01.07.2002 р., зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), до відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про встановлення факту батьківства та включення відомостей про батька в актовий запис про народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Коротний зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт батьківства та включення відомостей про батька в актовий запис про народження дитини. Заявлені вимоги обгрунтувує тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 , у помешканні яке належить матері ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася спільна дитина, ОСОБА_4 , про що свідчить Свідоцтво про народження від 01.07.2021 року, відповідно до Актового запису за №2662 від 08.12.2010 року. Як вбачається з Витягу за № 58 від 19.01.2023 року, то ОСОБА_2 , зареєструвала дитину, як мати одинока, відповідно до положення ст. 135 СК України. Зазначає, що таке рішення про реєстрацію дитини, нею було прийнято виходячи з того факту, що на той час вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, хоча спільно проживали та підтримували повноцінні сімейні стосунки, що визначені положенням ст. З СК України. 17.05.2013 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, та у них народилося ще двоє дітей, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що свідоцтва про народження дітей. Вказує, що з матеріалів справи, їхня перша спільна дитина, є інвалідом дитинства, про що свідчить Медичний висновок за №145/67 від 24.11.2021 року та Посвідчення за ААВ №001387 від 07.02.2012 року. У зв`язку із цим ОСОБА_1 прийняв рішення звернутися до суду про визнання батьківства з включення відомостей в актовий запис про народження старшої дитини у графі «Батько», оскільки ОСОБА_7 дійсно його син. Просить суд, постановити рішення суду, відповідно до якого: визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , та внести зміни до актового запису №2662 від 08.12.2010 р. про народження дитини, шляхом виключення відомостей з актового запису про батька ОСОБА_8 та внести відомості про батька дитини, зазначивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.02.2023 р. заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, до суду скерував заяву, в якій підтримав вимоги позовної заяви у повномі обсязі, просив розглядати справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, до суду скерувала заяву, в якій позов ОСОБА_1 визнає у повному обсязі, оскільки він є батьком їхньої спільної дитини, просить розгляд справи провести у її відсутність.

Представник заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), скерував до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 17.05.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб без зміни прізвищ.(а.с.17)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 01.07.2021 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Чернівці Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-франківськ) народився ОСОБА_4 , батьками якого значаться: ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .(а.с.18)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 13.02.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, народився ОСОБА_5 , батьками якого значаться: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .(а.с.19)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 11.06.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, народився ОСОБА_6 , батьками якого значаться: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .(а.с.20)

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_6 виданого Шевченківським УПСЗН м.Чернівці 07.02.2012 р. встановлено, що ОСОБА_4 дитина-інвалід, законним представником якого є ОСОБА_2 (а.с.21-22)

З медичного висновку про дитину-інваліда віком до 18 років №145/167 від 24.11.2021 р. вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 хворий на ДЦП спастичний тетрапарез. Висновок: наявне захворювання (патологічний стан) відповідає розділу 1 пункту 2, підпункту 2.1 переліку медичних показань, що дають право на одержання соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України.(а.с.23)

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька дитини внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України, батьком дитини зареєстровано - ОСОБА_8 а матір`ю - ОСОБА_2 (а.с.24-25).

Акт складений комісією ПП «Ремжитлосервіс» в складі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на основі поданої заяви ОСОБА_2 проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 в присутності сусідів встановлено, що ОСОБА_1 фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .(а.с.26)

Згідно зі п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається із роз`яснень, даних в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі.

Частиною 1 ст.135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

За правилами статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: "щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи".

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

В оцінці доводів касаційної скарги про необхідності доведення факту спільного проживання та утримання дитини Верховний Суд врахував, що факт спільного проживання та утримання дитини мають оцінюватися виключно з метою доведення факту походження дитини від батька.

Наведені у касаційній скарзі правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (провадження № 61-30047св18), стосуються застосування норми статті 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України), натомість у справі, яка переглядається, підлягають застосуванню правила статті 128 СК України.

Верховний Суд звертає увагу, що правила статті 128 СК України запровадили кардинально іншу парадигму встановлення судом факту батьківства. На відміну від чинного законодавчого регулювання спірних відносин, яке передбачає доведення походження дитини від батька, норми попереднього законодавства, стаття 53 КпШС України, визначали достатнім для такого висновку суду доведення факту спільного проживання та утримання дитини.

Отже, підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України. Під час вирішення питання про те, якою правовою нормою потрібно керуватися при розгляді справ цієї категорії, необхідно виходити з дати народження дитини, що відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом України у постанові від 25 лютого 2015 року у справі № 6-20цс15.

За таких обставин Верховний Суд не враховує доводи касаційної скарги про незастосування судами першої та апеляційної інстанцій правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (провадження № 61-30047св18).

Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України.

У пункті 9 вказаної постанови зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 фактично проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася спільна дитина ОСОБА_4 . Як вбачається із витягу №58 від 19.01.2023 р. ОСОБА_2 зареєструвала дитину, як мати одинока, відповідно до положень ст.135 СК України.17.05.2013 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб та в них народилося ще двоє спільних дітей. Як вбачається із матеріалів справи, їхня старша дитина є інвалідом дитинства. У зв`язку із цим ОСОБА_1 прийняв рішення звернутися до суду про визнання батьківства з включення відомостей в актовий запис про народження старшої дитини у графі «Батько», оскільки ОСОБА_7 дійсно його син.

Згідно з положеннями ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130,135 Сімейного кодексу України, ст.ст.263-265, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 від 01.07.2002 р., зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), до відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про встановлення факту батьківства та включення відомостей про батька в актовий запис про народження дитини - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Внести до актового запису №2662 від 08.12.2010 р. про народження дитини зміни, шляхом виключення відомостей з актового запису про батька ОСОБА_8 та внести відомості про батька дитини, зазначивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 27.02.2023 р.

Суддя Слободян Г.М