Провадження № 2/752/2687/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.02.2023 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участі секретаря - Ракоїд Є.І.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , та зобов`язати Голосіївську районну в місті Києві державну адміністрацію провести дії із знаття з реєстрації ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач зареєстрована та проживає з 1991 року у вищевказаній квартирі з двома малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , 2008 року народження, та ОСОБА_4 , 2015 року народження.

Особовий рахунок на вказану квартиру оформлений на її рідного брата ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Вказує, що у квартирі зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Зазначає, що для переоформлення на неї особового рахунку, їй необхідно зняти з реєстрації племінника ОСОБА_2 , оскільки з 2010 року він усиновлений. З цього часу вона не підтримує з ним родинних відносин, місце проживання останнього їй невідомо.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.10.2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Голосіївського районного суду у м. Києва від 09.10.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

05.12.2022 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача, у якому останній зазначає, що позивач не зазначає у чому саме полягають порушення охоронюваних законом його прав та інтересів з боку Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. В матеріалах справи відсутні будь-які письмові звернення до керівництва Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням вирішити порушені питання.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05.12.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво серії НОМЕР_1 від 10.09.2009 року.

Відповідно до листа Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.09.2022 року №100/09-100/09/3-789-377, відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про реєстрацію зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . З 2010 року неповнолітній ОСОБА_2 усиновлений та проживає за адресою реєстрації своїх батьків-усиновлювачів.

В матеріалах справи наявне свідоцтво серії НОМЕР_2 від 24.07.2017 року про смерть ОСОБА_6 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В матеріалах справи наявне свідоцтво серії НОМЕР_3 від 28.05.2022

року, про смерть ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Голосіївським РУ ГУМВС України в м. Києві від 25.11.2010 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

В силу положень частини четвертої статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Як стверджує позивач, ОСОБА_2 з 2010 року не проживає у спірній квартирі.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (із подальшими змінами та доповненнями) роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім`ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу.

Якщо ж він вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сім`ї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу. Коли в жилому приміщенні не залишалися члени сім`ї особи, яка була відсутня, його повернення в це приміщення до часу розгляду спору в суді є істотною обставиною, але вона не може бути безспірною підставою до відмови в позові, а повинна оцінюватись у сукупності з іншими обставинами.

На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Громадяни, відсутні у місці постійного проживання за умовами і характером роботи (члени екіпажів суден, працівники геологічних, розвідувальних партій, експедицій та інші працівники, діяльність яких пов`язана з постійним пересуванням), у період її виконання можуть бути визнані на підставі ст.107 ЖК такими, що втратили право користування жилим приміщенням, з якого вони вибули у зв`язку з цією роботою, в разі одержання жилої площі, вселенні на жилу площу членів сім`ї або в інших випадках забезпечення їх жилою площею для постійного проживання.

Як встановлено судом ОСОБА_2 з 2010 року не проживає в квартирі, був усиновлений та місцем його проживання є місце проживання його батьків..

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що неповнолітній з 2010 р. не проживає за місцем реєстрації та місцем його проживання після усиновлення є місце проживання його батьків, суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141

ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 102, 103, 109, 141, 259, 263 - 265, 268,

273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Зняти з реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було врученр у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя