Справа № 206/5748/21
Провадження № 6/206/27/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Маштака К.С., розглянувши заяву приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни про надання дозволу на звернення стягнення на майно (право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості) боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, АСВП № 69594700 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою,-

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулась із заявою приватний виконавець Бурхан-Крутоус Лілія Анатоліївна про надання дозволу на звернення стягнення на майно (право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості) боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, АСВП № 69594700 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою. Заява обґрунтована тим, що 09.08.2022 нею було прийнято на виконання виконавчий лист № 206/5748/21 виданий 08.08.2022 Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість за розпискою від 17.06.2021 у розмірі 1 255 800 грн., що є еквівалентом 46000 доларів США за курсом НБУ на день подання позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 11 350 грн. Всього до стягнення підлягає сума у розмірі 1 267 150 грн. Таким чином, приватним виконавцем було розпочато примусове виконання № за АСВП: 69594700. Під час здійснення виконавчого провадження № за АСВП: 69594700 вчиняючи виконавчі дії та приймаючи рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами встановлено: у відповідь на запити державна фіскальна служба України 09.08.2022, 21.09.2022, 06.10.2022 та 25.10.2022 повідомила, що інформація щодо джерел отримання доходів ОСОБА_2 в ДРФО відсутня. У відповідь на запити про наявні рахунки у боржників-юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців, а також рахунки, відкриті боржником-юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, державна фіскальна служба України 21.09.2022, 06.10.2022 повідомила, що боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває. У відповідь на запити щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів МВС України 21.09.2022, 01.10.2022, 24.10.2022 та 12.11.2022 повідомила, що відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби. Виходом приватного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 перевірити наявність майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу не вдалось, у зв`язку із тим, що двері вказаної квартири ніхто не відчинив, про що були складені акти від 17.08.2022 та 11.11.2022. З метою забезпечення стягнення 09.08.2022 та 17.08.2022 приватним виконавцем за для звернення стягнення на кошти на рахунках боржника, в межах суми боргу, було винесено постанову про арешт коштів боржника на всі відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_2 . У відповідності до отриманої інформації з банківських установ, а саме: АТ КБ «Приватбанк», АТ «Унверсал Банк», АТ «ОКСІ банк», АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен Банк», ПАТ КБ «Індустріалбанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «ПроКредит Банк», АТ «Акціонерно-комерційний банк «Львів», АТ «КРЕДОБАНК», АТ «ОТП БАНК», АТ «Ідея Банк», АТ «АГРОПРОСПЕРІС БАНК», АТ «УКРСИББАНК», АТ «БАНК АВАНГАРД», АТ «СЕНС БАНК», АТ «БАНКФОРВАРД» у боржника відсутні кошти на які можливо звернути стягнення. Після отримання відповіді з КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» від 27.01.2023 за вих. № 694 встановлено, що боржник ОСОБА_2 разом із членами сім`ї, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має зареєстроване право спільної власності на трикімнатну квартиру, загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Додатково встановлено, що члени сім`ї боржника/співвласники померли про що свідчить: ОСОБА_3 актовий запис про смерть № 431 від 31.03.2016 (18.01.1966-17.03.2016), ОСОБА_4 актовий запис про смерть № 336 від 21.03.2007 (14.05.1943-18.03.2007). За для встановлення вичерпної інформації з приводу відкриття спадкових справ за померлими родичами боржника встановлено, що: Восьмою ДДНК відкрито спадкову справу за ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 № 187/2007, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. відкрито спадкову справу за ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 № 7/2023. 07.03.2023 на адресу приватного виконавця надійшла заява стягувача ОСОБА_1 з проханням звернутись до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із проханням надати дозвіл приватному виконавцю Бурхан-Крутоус Л.А. виконавчий округ Дніпропетровська область, звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Тому, враховуючи вищевикладене, приватний виконавець просила суд: прийняти дану заяву (подання) про надання дозволу на звернення стягнення на майно (право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості) боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, АСВП № 69594700 в процесі примусового виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 206/5748/21 до розгляду; витребувати з Восьмої ДДНК спадкову справу № 187/2007 про прийняття спадщини після смерті померлої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ; витребувати у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. спадкову справу № 7/2023 про прийняття спадщини після смерті померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ; вирішити питання про надання дозволу приватному виконавцю Бурхан-Крутоус Л.А. з метою виконання виконавчого документа від 08.08.2022 № 206/5748/21, звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка прийнята боржником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; вирішити питання про надання дозволу приватному виконавцю Бурхан-Крутоус Л.А. з метою виконання виконавчого документа від 08.08.2022 № 206/5748/21, звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: трикімнатні квартиру, загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка прийнята боржником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд, розглянувши заяву приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни про надання дозволу на звернення стягнення на майно (право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості) боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, АСВП № 69594700 та додані документи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Так, в порушення вищевикладених норм ЦПК України, приватний виконавець звернулась до суду не з поданням, а із заявою про надання дозволу на звернення стягнення на майно (право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості) боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, АСВП № 69594700.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Так, приватний виконавець у прохальній частині заяви просила суд витребувати з Восьмої ДДНК спадкову справу № 187/2007 про прийняття спадщини після смерті померлої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та витребувати у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. спадкову справу № 7/2023 про прийняття спадщини після смерті померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В той же час, суд звертає увагу, що приватним виконавцем не було додано до заяви жодного доказу, який свідчив би про неможливість отримати вказані спадкові справи самостійно, а саме: відповідних запитів до державного та приватного нотаріусів про витребування засвідчених належним чином копій спадкових справ та відмов в отриманні запитуваних документів.

Більш того, із долучених до заяви приватним виконавцем доказів наявні відповідь вих. № 34 від 20.02.2023 надана приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. на вимогу приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. щодо того, що приватним нотаріусом було відкрито спадкову справу 17.02.2023 № 7/2023 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та відповідь № 500/01-16 від 23.12.2022 завідувача Восьмої ДДНК на вимогу приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. щодо відкриття спадкових справ за померлими родичами боржника, а саме ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_8 , Восьмою ДДНК спадкова справа не заводилась та ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 ДДНК відкрито спадкову справу № 187/2007.

Вказане свідчить про те, що приватний виконавець направляючи в рамках виконавчого провадження відповідні вимоги, отримувала запитувану інформацію від приватного та державного нотаріусів. Таким чином, відсутні належні докази щодо неможливості в досудовому порядку отримати копії спадкових справ приватним виконавцем, яка законом наділена повноваженнями звертатись із відповідними вимогами до інших державних органів.

Тим паче, відповідно до ч. 11 ст. 440 ЦПК України, відповідне подання має бути розглянуте судом негайно. Тобто, виконавець звертаючись до суду має додати до такого подання всі наявні докази на обґрунтування подання для негайного розгляду такого подання.

Крім того, суд звертає увагу, що в отриманій інформації від завідувача ОСОБА_6 , в той же час, відповідно до інформації наданої приватному виконавцю від КП «Дніпровське бюро технічної інвентаризації» ДМР зазначено, що в інвентаризаційній справі станом на 31.12.2012 за адресою: АДРЕСА_1 , містяться відомості про право спільної власності: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; відповідно до актового запису про смерть № 336 від 21.03.2007, зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, суд вважає, що вказані розбіжності мали бути перевірені приватним виконавцем до звернення до суду та можуть мати суттєве значення у даному випадку.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Так, згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

В порушення зазначених вимог, приватним виконавцем не було долучено докази, що підтверджують направлення документів виконавчого провадження № 69594700 сторонам виконавчого провадження та, відповідно, відсутні докази, що боржнику доведено до відома про існування у відношенні нього виконавчого провадження та постанов приватного виконавця.

Крім того, згідно ч. 6 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Окрім цього, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Таким чином, приватним виконавцем в даному випадку не було надано жодного доказу, що підтверджує те, що приватний виконавець вжила всі можливі заходи для встановлення місцезнаходження боржника.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, серед яких звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; є звернення стягнення на грошові кошти та інше майно (майнові права) боржника, в тому числі, якщо вони знаходяться в інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Таким чином, державний виконавець зобов`язаний довести факт, відсутності у боржника грошових коштів чи майна для задоволення вимог стягувача. Оскільки, стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частинами 3 та 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставленого третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У такому випадку виконавцю, окрім надання відповідних документів обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. Це обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Приватний виконавець, звертаючись до суду із заявою про надання дозволу на звернення стягнення на майно (право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості) боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, АСВП № 69594700, зазначила, що з метою забезпечення стягнення 09.08.2022 та 17.08.2022 нею за для звернення стягнення на кошти на рахунках боржника, в межах суми боргу, було винесено постанову про арешт коштів боржника на всі відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_2 . У відповідності до отриманої інформації з банківських установ, а саме: АТ КБ «Приватбанк», АТ «Унверсал Банк», АТ «ОКСІ банк», АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен Банк», ПАТ КБ «Індустріалбанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «ПроКредит Банк», АТ «Акціонерно-комерційний банк «Львів», АТ «КРЕДОБАНК», АТ «ОТП БАНК», АТ «Ідея Банк», АТ «АГРОПРОСПЕРІС БАНК», АТ «УКРСИББАНК», АТ «БАНК АВАНГАРД», АТ «СЕНС БАНК», АТ «БАНКФОРВАРД» у боржника відсутні кошти на які можливо звернути стягнення.

Однак, дослідивши долучені до заяви докази, суд встановив відсутність належних, достатніх та допустимих доказів відсутності або недостатності грошових коштів у боржника, наявності/ відсутності рахунків в банківських установах, тощо.

Також не доведено вчинення приватним виконавцем всіх передбачених законом дій із пошуку та з`ясування наявності у боржника грошових коштів.

Крім того, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, вирішується судом в порядку передбаченому частиною четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною десятою статті 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 травня 2021 року по справі № 947/22930/19 провадження № 61-9215св20.

Питання звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця законодавець визначив у статті 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Так, судом встановлено, що приватним виконавцем не було надано відповідних доказів для встановлення того, що боржник ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який не зареєстрував право власності в установленому законом порядку, оскільки відсутність засвідчених належним чином копій спадкових справ, позбавляє суд можливості встановити чи були інші спадкоємці за законом або за заповітом на вказане майно.

Крім того, відомості надані з КП «Дніпровське бюро технічної інвентаризації» про спільну власність на вказану квартиру зазначено станом на 31.12.2012. Таким чином, станом на теперішній час відсутні будь-які докази, що підтверджують володіння вказаною квартирою ОСОБА_2 .

Статтею 316 ЦК України закріплено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

На підставі ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

За ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Зі змісту зазначених норм вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV(із змінами) регулюються відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення, визнання та захисту державою таких прав. Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна.

Однак, суду таких доказів надано не було, що взагалі не може свідчити про те, що боржник ОСОБА_2 фактично володіє майном, а саме квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, в матеріалах заяви відсутня оцінка вартості майна, на яке просить звернути стягнення приватний виконавець.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, а також матеріали цивільної справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що заява не містить відповідні докази та посилання на конкретні нормативно-правові акти, які б підтверджували правомірність даної заяви.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали заяви, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що така заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 22, 23 Закону України «Про виконавче провадження» у відповідних редакціях, ст.ст. 183, 260-261, 263, 433 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни про надання дозволу на звернення стягнення на майно (право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості) боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, АСВП № 69594700 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення (ухвали) або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Маштак