Постанова

Іменем України

05 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 185/8419/21

провадження № 61-12087 св 22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року у складі колегії суддів:

Биліни Т. І., Зайцевої С. А., Максюти Ж. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2021 року акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про припинення

та визнання права власності на земельну ділянку, в якому просило суд припинити за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:002:012, а також визнати право власності

на вказану земельну ділянку за АТ «Альфа-Банк».

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2022 року у складі судді Шаповалової І. С. у задоволенні позову АТ «Альфа-Банк» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову банка, суд першої інстанції виходив

із того, що банком не доведено, що земельна ділянка, площею 0,1000 га,

з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку

і господарських будівель, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:002:012, є предметом іпотеки або предметом обтяження

за іпотечним договором від 20 грудня 2007 року № 206/07, укладеним

між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 .

Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції

АТ «Альфа-Банк» оскаржило вказане судове рішення в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2022 року залишено без руху, надано заявнику десятиденний строк із дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків, а саме: для подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановлених порядку та розмірі. Заявника попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2022 року повернуто заявнику.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що на виконання вимог ухвали суду від 15 листопада 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху заявником подано клопотання про залучення доказів оплати судового збору у належному розмірі. Проте клопотання про поновлення строку

на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції

не подано, що свідчить про часткове виконання вимог ухвали апеляційного суду.

Апеляційний суд уважав, що недоліки, зазначені в ухвалі суду

від 15 листопада 2022 року, не усунуто, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення районного суду не подано. Вказане

у силу положень статей 185, 357 ЦПК України є підставою для визнання апеляційної скарги неподаною та її повернення заявникові.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її надходження до суду

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2022 року до Верховного Суду,

АТ «Альфа-Банк», посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду

до апеляційного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі. Витребувано цивільну справу № 185/8419/21

із Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих

до неї документів. Роз`яснено право подати відзив на касаційну скаргу

та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У січні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2023 року справу призначено

до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними

у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга АТ «Альфа-Банк» мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно повернув апеляційну скаргу, чим порушив право заявника

на справедливий суд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

В апеляційній скарзі АТ «Альфа-Банк» заявляло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та надавало докази отримання засобами електронної кореспонденції оскаржуваного рішення районного суду.

Суд апеляційної інстанції виявив надмірний формалізм, у зв`язку з чим помилково повернув апеляційну скаргу.

Посилається на відповідну прецедентну практику Європейського суду

з прав людини (далі - ЄСПЛ) та практику Верховного Суду щодо доступу

до суду.

Відзив на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції

У листопаді 2022 року АТ «Альфа-Банк» подало до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року

(а. с. 78-83).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху й надано заявнику строк

на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: подання клопотання

про поновлення строку на апеляційне оскарження, сплати судового збору

за подання апеляційної скарги (а. с. 95-96).

21 листопада 2022 року АТ «Альфа-Банк» подало до суду апеляційної інстанції клопотання про долучення доказів оплати судового збору

(а. с. 100).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2022 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року повернуто заявнику (а. с. 103-104).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга АТ «Альфа-Банк» підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої

або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права

і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,

що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання

про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала апеляційного суду

не відповідає.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України

«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду

з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий

і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним

і безстороннім судом, встановленим законом.

Одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення судової помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення у справі відповідно до запроваджених державою процедур. При цьому забезпечення права на апеляційне

і касаційне оскарження включає, як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду належним чином обґрунтувати свою відповідь на доречні доводи особи, яка оскаржує судові рішення, у разі відмови

в такому перегляді.

ЄСПЛ у справі «Volovik v. Ukraine» (рішення від 06 грудня 2007 року) зазначив, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією

з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права

на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю

або частково.

У частинах першій та другій статті 354 ЦПК України передбачено,

що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів,

а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його

(її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Форма і зміст апеляційної скарги визначені статтею 356 ЦПК України. Зокрема, в апеляційній скарзі мають бути зазначені: клопотання особи,

яка подає скаргу; дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується (пункти 7, 8 частини другої цієї статті).

До апеляційної скарги додаються: документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи,

які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності) (пункти 3, 4 частини четвертої статті 356 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала,

не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У справі, яка переглядається Верховним Судом, 03 листопада 2022 року

АТ «Альфа-Банк» звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2022 року, в якій просило скасувати заочне рішення районного суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову АТ «Альфа-Банк» у повному обсязі.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 27 вересня 2022 року, апеляційний суд виходив із того, що заявник пропустив строк, визначений статтею 354 ЦПК України, на апеляційне оскарження рішення суду, клопотання про його поновлення не подав,

а також не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги

у відповідному розмірі.

На виконання вимог указаної ухвали суду від 15 листопада 2022 року

АТ «Альфа-Банк» подало клопотання про залучення доказів оплати судового збору у належному розмірі.

Повертаючи апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк», суд апеляційної інстанції

в оскаржуваній ухвалі від 25 листопада 2022 року зазначив

про невиконання заявником вимог ухвали суду від 15 листопада 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху в частині подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення районного суду.

Верховний Суд уважає такі висновки апеляційного суду передчасними.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги,

яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356

цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У касаційній скарзі заявник указує на те, що апеляційна скарга містила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. При цьому було надано докази отримання засобами електронної кореспонденції оскаржуваного рішення районного суду.

Такі доводи касаційної скарги є обґрунтованими.

У змісті апеляційної скарги банк указував, коли саме отримав оскаржуване судове рішення (а. с. 79), надавши відповідні докази (а. с. 85), й просив поновити строк на апеляційне оскарження заочного судового рішення (а. с .79). При цьому зазначення прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням відповідного обґрунтування

у змісті апеляційної скарги, а не в її прохальній частині, не свідчить

про невиконання заявником вимог статті 354 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції не звернув уваги на вказане, у зв`язку з чим ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права, оскільки допустив надмірний формалізм, чим порушив право заявника на апеляційне оскарження судового рішення як складової частини права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції.

Подібні за змістом правові висновки викладено Верховним Судом

у постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 462/601/22 (провадження

№ 61-13150св22).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Для того щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію,

що порушує її права» (рішення у справах «Белле проти Франції»

від 04 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня

2003 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1998 року

у справі «Перес де Рада Каванил`єс проти Іспанії»).

Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається

на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема

за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд уважає, що оскаржувана ухвала Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року

про повернення апеляційної скарги не може вважатися законною

й обґрунтованою, тому касаційну скаргу АТ «Альфа-Банк» слід задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416

ЦПК України суд касаційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення

та ухвалення нового рішення або зміни рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки Верховний Суд направляє справу на новий розгляд, не ухвалюючи судового рішення по суті спору.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2022 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

О. В. Ступак