Провадження № 22-ц/802/322/23 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Савчук Т. Ф.,

з участю:

представника третьої особи Татарин В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільної сумісної власності подружжя, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кобилинського Андрія Олексійовича на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільної сумісної власності подружжя.

Заява мотивована тим, що в провадженні Другого ВДВС м. Луцька ЗМУ МЮ м. Львів знаходиться виконавче провадження з примусового стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 412 403,00 грн.

В межах даного виконавчого провадження можливе звернення стягнення на майно, з приводу якого заявлено позов у цій справі, а саме 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що існує реальна небезпека відчуження вказаного майна до вирішення спору по суті, що значно утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Посилаючись на вищевикладене, з метою збереження вказаного майна заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження будь-яким способом нерухомого майна 1/2 частки квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільної сумісної власності подружжя.

Не погоджуючись з ухвалою суду,представник позивача адвокат Кобилинський А. О. подав апеляційну скаргу, вважає ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову незаконною, оскільки судом порушено процесуальні права позивача, а тому просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення заяви.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Від представника заявника ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, апеляційну скаргу підтримує з підстав викладений у ній.

Заслухавши пояснення представника третьої особи Татарин В. М., яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, щозаявник фактично просить вжити такі заходи забезпечення позову, що призводять до зупинення виконання рішення суду в іншій справі, яке набрало законної сили, що чинним законодавством не допускається та не є завданням процесуального інституту забезпечення позову.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої та другоїстатті 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексузаходів. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема шляхом: 1) накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1ст. 150 ЦПК України, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Види забезпечення позову визначеностаттею 150 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

Постановлено в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 г розташованої в с. Липини Луцького району, Волинської області, кадастровий номер :01:001:0319 та на 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 6147 (шість тисяч сто сорок сім) гривень 20 копійок, а також 13075 (тринадцять тисяч сімдесят п`ять) гривень 20 копійок витрат за проведення експертизи, 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок на професійну правничу допомогу та 5000,00 грн. витрати за проведення оцінки майна.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 412403 (чотириста дванадцять тисяч чотириста три) гривні 00 копійки, як грошову компенсацію вартості автомобілів «Nissan X-Trail», 2015 року випуску, № кузова НОМЕР_1 та «Lexus CT 200H», 2014 року випуску, № кузова НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 996 (дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 42 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили і перебуває на виконанні Другого відділу ДВС м.Луцька ЗМУМЮ(м.Львів) в головного державного виконавця Білової В. А.

Тобто завершальною стадією є виконання судового рішення та контроль за його виконанням, а саме «виконавче провадження». Саме на стадії виконання відбувається реальний захист прав, охоронюваних законом інтересів, підтверджених рішенням суду.

Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що забезпечення позову у цій справі може унеможливити виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також про не неповне з`ясування обставин справи, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кобилинського Андрія Олексійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2023 року.

Головуючий

Судді :