Справа № 214/3669/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
10 квітня 2023 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Сіденка С.І.,
за участю секретаря судового засідання - Чаплиги О.О.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за послугу з централізованого опалення,
Позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зазначивши, що відповідачам щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги, здійснювалося постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідачі в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, в результаті чого виникла заборгованість по оплаті за централізоване опалення за період з 01.01.2018 по 01.02.2021 у розмірі 33 912,67 грн.
За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу 13.05.2021 матеріали позову передано в провадження судді Гриня Н.Г., який ухвалою від 15.06.2021 відкрив провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до Розпорядження №214 від 29.09.2021 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи у зв`язку із закінченням строку повноважень судді Гриня Н.Г.
На підставі протоколу від 29.09.2021 матеріали цивільної справи передано в провадження судді ОСОБА_3., який ухвалою від 05.10.2021 прийняв справу до свого провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідно до Розпорядження №930 від 28.09.2022 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи у зв`язку з увільненням судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя на час проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період.
На підставі протоколу від 28.09.2022 матеріали цивільної справи передано в провадження судді Ковтун Н.Г.
Ухвалою від 29.09.2022 позовна заява залишена без руху.
Представником позивача Запеваловою Т.В. 30.12.2022 подано уточнену позовну заяву, в якій вона уточнила коло учасників справи, виключивши відповідача ОСОБА_4 .
Ухвалою від 31.01.2023 суддею Ковтун Н.Г. задоволено заяву про самовідвід від розгляду даної справи.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу справи від 06.02.2023 цивільна справа №214/3669/21 передана в провадження судді Сіденку С.І., який ухвалою суду від 07.02.2023 прийняв справу до свого провадження та продовжив розгляд цивільної справи.
Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, відзиву не подано.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідачів, неподання відзиву, наявність згоди представника позивача на заочний розгляд справи, суд постановив ухвалити, відповідно до ст. 280 ЦПК України, по справі заочне рішення на підставі наявних доказів.
Через неявку у судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Суб`єктами цього Закону є органи державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, учасники - споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст. 4, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
За визначенням, наданим у ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та / або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги, послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Пунктом першим ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону, такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами / тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та / або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є споживачами послуг, що надаються КПТМ «Криворіжтепломережа» як постачальником теплової енергії для потреб опалення, за адресою: АДРЕСА_1 , із відкриттям за даною адресою особового рахунку № НОМЕР_1 . Житлове приміщення перебуває у приватній власності.Власником є ОСОБА_4 . Як вбачається з довідки, за вказаною адресою також зареєстровані споживачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування з відповідачами не укладався, але житлово-комунальні послуги за вказаною адресою надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не виключає обов`язок відповідачів оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку, нести відповідальність в порядку, встановленому законом.
Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.
Як визначено ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
У судовому засіданні встановлено, що розмір плати за послуги з постачання теплової енергії, встановлений в установленому порядку. Так, тарифи на послуги централізованого опалення передбачені на окремі періоди: з 01.01.2011 постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України «Про затвердження тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа» від 14.12.2010 №1844; з 01.07.2014 постановою від 06.06.2014 №650; з 21.11.2014 постановою від 31.10.2014 №146; з 01.05.2015 постановою від 31.03.2015 №1171; з 01.07.2016 по 03.11.2016 постановою №1171 зі змінами згідно постанови від 09.06.2016 №1101; з 04.11.2016 постановою №1171 зі змінами згідно постанови від 06.10.2016 №1782, з 09.07.2017 постановою №1171 зі змінами згідно постанови від 15.06.2017 №784, з 31.12.2017 постановою від 28.12.2017 №1536, з 06.10.2018 постановою від 27.02.2018 №240, з 01.01.2019 постановою від 10.12.2018 №1752.
У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Протягом періоду з 01.01.2018 по 01.02.2021 позивач свої зобов`язання по наданню послуг з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 виконував належним чином, однак відповідачі своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті ними послуги не вносили, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 33 912,67 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Жодних доказів в спростування вказаних позивачем обставин судом не встановлено, а наданий розрахунок суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки здійснений з урахуванням рахунків-фактур (які є підтвердженням факту надання послуг), показів приладів обліку, Тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», затверджених Постановами НКРЕ, діючими в окремі періоди нарахування вартості спожитих послуг.
Докази щодо звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо порушення порядку надання житлово-комунальних послуг КПТМ «Криворіжтепломережа», зміни їхніх споживчих властивостей та перевищення строків проведення аварійно-відновних робіт, складання та підпису відповідних актів-претензій у зв`язку з цим у матеріалах справи також відсутні.
Враховуючи, що відповідно до ст. 322 ЦК України, тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника приміщення та членів його сім`ї, які проживають в цьому приміщенні та є споживачами таких послуг, та з огляду на те, що між відповідачами і позивачем існували фактичні договірні відносини, враховуючи доведеність заявленого позивачем розрахунку заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2 270,00 грн, сплачений позивачем за подання позову до суду.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141 ч.1, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за послугу з централізованого опалення - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2018 по 01.02.2021 у розмірі 33 912 гривень 67 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з кожного окремо в рівних частках, на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» по 1 135 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст заочного рішення складено та підписано 10.04.2023.
Відомості про сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя Сіденко С.І.