Справа №:755/1159/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа державний нотаріус Восьмої київської державної нотаріальної контори Колотілов Олександр Олександрович про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , третя особа: державний нотаріус Восьмої київської нотаріальної контори Колотілов О.О. про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу посилаючись на те, що вона з червня 1990 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, в зв`язку із чим відкрилась спадщина. Останні тридцять два роки вона проживала однією сім`єю, вели спільне господарство. Реєструвати шлюб ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_5 не поспішали, оскільки на весілля не вистачало значної кількості грошей, а в подальшому в зв`язку із погіршенням стану здоров`я, питання одруження перейшло на другий план. За час спільного проживання постійно мешкали за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач здійснювала піклування за хворим ОСОБА_5 , так як він потребував стороннього догляду та піклування, медичний діагноз якому було встановлено в 2012 році. Отже між позивачем та померлим склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, до моменту смерті ОСОБА_5 за вказаною адресою постійно мешкала й мати померлого ОСОБА_6 . Весь час разом із померлим вели спільне господарство (утримували майно та сплачували рахунки за комунальні послуги), мали спільний бюджет (ходили на ринок та разом купували побутові речі для домашнього вжитку), фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. Крім цього, ОСОБА_1 , як його дружина та єдиний родич, займалася похованням. Виходячи із викладеного позивач просить суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 року по 03.05.2022 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.03.2023 року закрито провадження в частині вимог до ОСОБА_4 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю в зв`язку зі смерті відповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.03.2023 року витребувано від Восьмої київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 69356081 від 01.07.2022 року, відкрито щодо майна померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_3 , до суду відзиву не подав, проте подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав. В судовому засіданні, будучи допитаним в якості свідка, позов визнав та підтвердив викладені в позові обставини.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, який надав суду покази в якості свідка, свідка, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , про що зроблений відповідний актовий запис № 647, що підтверджується копією свідоцтва про смерть видане 03.05.2022 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина до складу якої, зокрема, входить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується копією спадкової справи.

Зі спадкової справи, відкритої Восьмою київською державною нотаріальною конторою, вбачається, що єдиним спадкоємцем, який подав заяву від 01.07.2022 року про прийняття спадщини є ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_5 , потенційними спадкоємцями мали бути його рідний брат ОСОБА_4 та племінник ОСОБА_3 .

Згідно декларації про кремацію від 14.02.2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , тіло якого було кремоване 14.02.2023 року в Ізраїлі, що підтверджується копією декларації про кремацію, яка надіслала до суду відповідачем ОСОБА_3 .

Позивач посилається на те, що проживала з померлим однією сім`єю протягом тридцяти двох років, а саме з червня 1990 року і по день смерті ОСОБА_5 .

Згідно пояснень позивача, вона та ОСОБА_5 з червня 1990 року постійно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в АДРЕСА_3 . Разом з ними також проживала мати померлого ОСОБА_6 . В зв`язку з помилкою у паспорті померлого, а саме в імені, їм колись відмовили в реєстрації шлюбу. Проживаючи разом, вони мали спільний бюджет, утримували разом майно, виконували обов`язки подружжя.

З довідки від АТ КБ «ПриваБанк» та додатку до неї вбачається, що за період з 01.01.2017 року по 31.12.2021 року ОСОБА_1 вичинила платежі по оплаті житлово-комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 .

З довідки № 284 від листопаду 2022 року, виданої ЖБК № 3, вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 з червня 1990 року і по теперішній час.

Встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, спільно відпочивали.

Як вбачається з матеріалів справи, всі витрати, пов`язані з похованням ОСОБА_5 , взяла на себе ОСОБА_1 , що підтверджується наступними документами, копії яких були надані заявником, зокрема:

- фіскальним чеком № 2848 від 04.05.2022 року та договором про надання ритуальних послуг від 03.05.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 замовила та оплатила ритуальні товари та послуги для померлого ОСОБА_5 ;

- довідкою про одержання праху № 4.180889К від 14.05.2022 року, згідно якої прах ОСОБА_5 був виданий для поховання урни на Північному кладовищі.

Окрім того, факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 з червня 1990 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є сусідкою по будинку з початку 90-х, пояснила, що позивач та ОСОБА_5 з початку 90-х років і до смерті останнього проживали разом однією сім`єю як чоловік та жінка, у квартирі АДРЕСА_2 . Також разом з ними проживала мати померлого. Жили вони як чоловік та жінка, маючи спільний побут та обов`язки подружжя.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідач ОСОБА_3 , повідомив, що дійсно ОСОБА_1 та його дядько, ОСОБА_5 , з початку 90-х років постійно проживали однією сім`єю. Він навіть і не знав, що вони не були в зареєстрованому шлюбі. З ними разом проживала його рідна бабуся - ОСОБА_6 . Він постійно приходив до них в гості та бачив, що вони проживають однією сім`єю як чоловік та жінка, маючи спільний побут. Визнає той факт, що ОСОБА_1 та його дядька ОСОБА_5 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка, та проти встановлення даного факту не заперечує.

Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови позивача в них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи.

Отже, підстав для сумніву у правдивості пояснень позивача ОСОБА_1 про сумісне проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю з червня 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , у суду немає.

З матеріалів спадкової справи, яка надійшла на запит суду, вбачається, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Тобто, основною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

Ч. 1, 2 ст. 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено наступне, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного Кодексу про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 березня 2023 року у справі № 372/3321/19 (провадження № 61-10538св22) належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Час відкриття спадщини, відповідно до приписів ст.1220 ЦК України, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього кодексу).

Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право.

У відповідності до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 8 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась заявниця, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов про встановлення проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.01.2004 року по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 19, 76-80, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа державний нотаріус Восьмої київської державної нотаріальної контори Колотілов Олександр Олександрович про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 01.01.2004 року по 03.05.2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24.06.2023 року.

Дані сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа: державний нотаріус Восьмої київської державної нотаріальної контори Колотілов Олександр Олександрович, адреса місцезнаходження: місто Київ, вулиця Юрія Пасхаліна, 16.

Суддя Н.О.Яровенко