Справа № 724/572/23
Провадження № 2/724/213/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

за участі секретаря судового засідання: Банарюк К.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення, -

В С Т А Н О В И В:

09.03.2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та виселення.

В обґрунтування своєї позовної заяви позивач зазначає, що вона проживає за адресою АДРЕСА_1 . Житловий будинок, який знаходиться за вище вказаною адресою належить її на праві власності. Разом з позивачем проживає її син ОСОБА_3 , а також зареєстрована в будинку позивача її донька ОСОБА_2 , яка на даний час не проживає у будинку. Однак періодично з`являється за своїм місцем реєстрації та вчиняє сварки з позивачем.

Так 12.12.2022 року позивач змушена була звернутися до поліції у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 вчинила сварку в якій погрожувала позивачу фізичною розправою.

22.12.2022 року відповідач почала надсилати смс повідомлення та телефонувати з погрозами спалити будинок. У зв`язку із недопущенням вчинення відповідачем неправомірних дій відносно майна, позивач звернулася до органів поліції.

23.12.2022 року відповідач ОСОБА_2 вчинила знову скандал з своїм братом ОСОБА_3 , який проживає в будинку позивача.

Позивач вказує, що її донька на даний час проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, оскільки відповідач постійно влаштовує скандали, вдається до погроз фізичної розправи та погроз завдання шкоди майну позивача за що була притягнення до адміністративної відповідальності позивач вважає, що вона підлягає визнанню такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселенню.

Враховуючи вище викидане позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та виселити її без надання іншого житлового приміщення.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 березня 2023 року провадження у справі відкрито та вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 28 березня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Також позивач уточнив позовні вимоги та вказав, що позов про виселення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить суд слухати справу у її відсутності, позовні вимоги щодо виселення відповідача підтримує та просить їх задовольнити. Щодо заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча була належаним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву не подала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням наведених обставин, та відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10) та технічним паспортом на садибний житловий будинок (а.с. 7-9).

З довідки від 09.02.2023 року № 111 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але на даний час за цією адресою не проживає.

ОСОБА_2 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою від 09.02.2023 року № 112.

З матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується листом ВП № 2 м.Хотин ГУНП в Чернівецькій області від 15.12.2022 року № 7502/123/45/01-2022.

Також щодо подій вчинення ОСОБА_2 постійних сварок з позивачем ОСОБА_1 було винесено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію 12.12.2022 року, 22.12.2022 року, 23.12.2022 року (а.с.13, 16, 22).

Те, що ОСОБА_2 спілкується з матір`ю по телефону у підвищених тонах підтверджується рапортом інспектора СРПП ВП № 2 м.Хотин Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Никифорчука А.

Відповідно до ч.4 ст. 311 ЦК України фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Згідно до ч.3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Згідно ст. 157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов`язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною.

Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Згідно до п. 17 Пленуму Верховного Суду України постанова № 2 від 12.04.85 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Отже, оскільки відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 не одноразово вчиняла сварки з власником житлового будинку позивачем у справі, що підтверджується відповідними доказами у матеріалах справи.

Крім того з даного приводу з відповідачем було проведено профілактичну бесіду співробітниками поліції. Однак відповідач продовжує вчиняти сварки з позивачем.

Суд з матеріалів справи вбачає, що дії відповідача є систематичними та вони порушують правила соціалістичного співжиття, роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку. Заходи запобігання і громадського впливу, тобто проведені профілактичні бесіди співробітниками поліції з відповідачем виявились безрезультатними, суд приходить до висновку, що відповідача ОСОБА_2 слід виселити з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщенням.

Суд звертає увагу, що відповідач ОСОБА_2 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою від 09.02.2023 року № 112.

Тобто на даний час у відповідача є інше житло в якому вона на даний час і проживає.

Враховуючи вище викладене дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову - на відповідача.

Таки чином з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 без надання їй іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 11.04.2023 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ