Справа № 462/2361/23
УХВАЛА

10 квітня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. розглянувши заяву Львівської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовною заявою Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

позивач Львівська міська рада звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, у якому просить витребувати з чужого незаконного володіння відповідача нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 загальною площею 56,6 кв.м на користь територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради.

Також Львівська міська рада звернулася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, здійснення інших юридичних правочинів, реєстрації речових прав щодо об`єкта нерухомого майна: нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 загальною площею 56,6 кв.м (реєстраційний номер майна: 101). В обґрунтування вказаної заяви покликається на те, що на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25.04.2008 встановлено факт володіння ОСОБА_2 на праві приватної власності нежитловим приміщенням, загальною площею 55,6 кв. м, яке знаходиться у цокольному поверсі будинку АДРЕСА_1 та зобов`язано ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» провести державну реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно. Постановою Львівського апеляційного суду від 20.02.2023 рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25.04.2008 скасовано та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Як вбачається з відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25.04.2008 за ОСОБА_2 28.05.2008 було зареєстровано право приватної власності на спірне нежитлове приміщення. ОСОБА_2 відчужив нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 30.05.2008 №325. 03.06.2008 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 . На підставі договору купівлі-продажу від 06.01.2009 №14 зареєстровано право власності на ці приміщення за ОСОБА_4 31.10.2017 власником нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 стає ОСОБА_5 24.11.2017 на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано право власності за ОСОБА_6 . Згідно з договором купівлі-продажу від 27.08.2021 ОСОБА_6 відчужив ці приміщення ОСОБА_1 . Відтак, нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 вибуло з комунальної власності на підставі рішення суду, яке було в подальшому скасоване, а тому, таке майно вибуло з володіння Львівської міської ради поза волею власника. У зв`язку із зверненням позивача до суду із позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідач або інші особи, можуть вчинити дії щодо відчуження спірного майна або інші юридичні правочини, а тому, без вжиття заходів забезпечення позову, захист прав, свобод та інтересів позивача буде неможливим.

Суд, вивчивши матеріали заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25.04.2008 за ОСОБА_2 28.05.2008 було зареєстровано право приватної власності на спірне нежитлове приміщення.

ОСОБА_2 відчужив нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 30.05.2008 №325.

03.06.2008 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .

На підставі договору купівлі-продажу від 06.01.2009 №14 зареєстровано право власності на ці приміщення за ОСОБА_4

31.10.2017 власником нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 стає ОСОБА_5

24.11.2017 на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано право власності за ОСОБА_6 .

Згідно договору купівлі-продажу від 27.08.2021 ОСОБА_6 відчужив ці приміщення ОСОБА_1 .

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору є нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 загальною площею 56,6 кв.м.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 25.04.2008 встановлено факт володіння ОСОБА_2 на праві приватної власності нежитловим приміщенням, загальною площею 55,6 кв. м, яке знаходиться у цокольному поверсі будинку АДРЕСА_1 та зобов`язано ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» провести державну реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно.

Водночас, Постановою Львівського апеляційного суду від 20.02.2023 рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25.04.2008 скасовано та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як вбачається із роз`яснень даних у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Проаналізувавши матеріали за заявою про забезпечення позову, беручи до уваги те, що між сторонами існує спір з приводу нерухомого майна, враховуючи обставини позову, виходячи із засад розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін та зважаючи на наявність загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, здійснення інших юридичних правочинів, реєстрації речових прав щодо об`єкта нерухомого майна: нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 загальною площею 56,6 кв.м (реєстраційний номер майна: 101).

Керуючись ст. 149-153, 261, 352-354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

заяву Львівської міської ради про вжиття заходів забезпечення позовуу справі за позовною заявою Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача: управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

У порядку забезпечення позову Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача: управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння до набрання законної сили судовим рішенням у справі заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, здійснення інших юридичних правочинів, реєстрації речових прав щодо об`єкта нерухомого майна: нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 загальною площею 56,6 кв.м (реєстраційний номер майна: 101).

Визначити стягувачем за ухвалою: Львівська міська рада (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1 ).

Визначити боржником за ухвалою фізичну особу: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення до виконання ухвали відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» три роки з наступного дня після її прийняття.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, відповідно до ст. 158 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, або в порядку та строки, передбачені ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Бориславський Ю. Л.