Справа № 953/3527/20
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2023 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.
за участю секретаря судових засідань Мордухович К.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання позивача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Харківської області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органами досудового розслідування, прокуратури та суду, відшкодування судових витрат, -
10.04.2023 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Полякової В.В. до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник позивача посилалась на те, що посилання прокурора на те, що адвокат Полякова В.В. брала учать у 2 судових засіданнях не відповідають дійсності. Так, ухвалою суду від 29.04.2020 по справі призначено судову психологічну експертизу. Адвокат Полякова В.В. особисто, за власні кошти відвезла справу №953/3527/20 до Полтавського відділення Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз ім.. засл. проф.. Бокаріуса М.С. Також супроводжувала позивача до експертної установи для проведення експертизи, брала участь в апеляційній інстанції 30.03.2023, складала відзив на апеляційну скаргу. Посилалась на те, що з приводу заявленого розміру витрат на правову допомогу керувалась ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 зі змінами, «Правила адвокатської етики» від 09.06.2017, Рішення №13/1/7 від 21.07.2021 «Про розгляд звернень адвокатів Харківщини стосовно необхідності перегляду розробки (мінімальних) ставок адвокатського гонорару». Крім того, вказала, що колосальне значення цієї справи, відшкодування моральної шкоди, має для репутації позивачки. ОСОБА_1 зазнала шкоди її психологічному та фізичному здоров`ю, приниження її честі, гідності та ділової репутації.
Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце слухання справи належним чином. Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Полякова В.В. надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу просили задовольнити. Від представника відповідача прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова Ольхового Б. надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог клопотання заперечував.
З огляду на положення ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Частиною 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ознайомившись із клопотанням та матеріалами справи, судом встановлено наступне.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 , до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Харківської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органами досудового розслідування, прокуратури та суду, відшкодування судових витрат задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 2322756 грн. у відшкодування моральної шкоди, 137000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу, 21247,20 грн. компенсації витрат, пов`язаних з проведенням судово-психологічної експертизи.

Постановою Харківського апеляційного суду від 30.03.2023 апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2022 змінено. Зменшено розмір відшкодування моральної шкоди, стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 з 2 322 756 грн. до 350 000 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Компенсовано Харківській обласній прокуратурі за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір в розмірі 13 390,80 грн. за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи вимоги позивача щодо ухвалення судом додаткового судового рішення, суд виходить з наступного.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з проведенням експертизи. (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України)

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Таких висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі №755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано:

-копію договору про надання правничої допомоги б/н від 10.04.2019;

-копію додаткової угоди №1 від 01.03.2020 до договору про надання правничої допомоги б/н від 10.04.2019 відповідно до умов якої зазначено, що за годину участі особи, яка надає правову допомогу під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді клієнт сплачує адвокату 1000 грн.;

-розрахунок (акт приймання-передачі) суми гонорару за надання правничої допомоги;

-квитанцію б/н від 28.11.2022 про сплату ОСОБА_1 адвокату Поляковій В.В. грошових коштів в розмірі 45000 грн.

- квитанцію б/н від 01.03.2020 про сплату ОСОБА_1 адвокату Поляковій В.В. грошових коштів в розмірі 30000 грн.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Суд зазначає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонам, відповідно до ч.9 ст.139 ЦПК України.

Так, з клопотання позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що вона просить стягнути з відповідачів 45 000 грн. за надання юридичних послуг, які включають в себе згідно акту прийому передачі суми гонорару за надану правничу допомогу: попередню консультацію щодо характеру спірних правовідносин, вивчення наданих документів, ознайомлення з матеріалами справи, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи,підготовка процесуальних документів (складання та направлення запитів, складання клопотань, складання позовної заяви, клопотань про витребування доказів, призначення експертизи, заяв, клопотань в суді. Вартість 1 год. роботи адвоката становить 1000 грн. Представником позивача витрачено 45 год., а тому заявлена сума до стягнення 45000 грн.

Суд погоджується з даною сумою та її розрахунком, вважає її обґрунтованою, співрозмірною зі складністю справи,часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому є такою, що підлягає задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути 30 000 грн. судових витрат за участь у судових засіданнях протягом 2020-2022 років.

Представником відповідача заперечується сума витрат на правничу допомогу, зазначена представником позивача через її неспівмірність з наданням послуг.

Так, з матеріалів цивільної справи №953/3527/20 вбачається, що представник позивача брала участь у судових засіданнях 01.04.2020 (з 12:02 год. по 12:12 год.), 29.04.2020 (з 17:11 год. по 17:15 год.),21.01.2021 (з 12:06 год. по 12:46 год.), 31.08.2021 (з 15:10 год. по 15:37 год.)

Враховуючи не тривалий час, проведений в судових засіданнях представника позивача, суд вважає суму 30 000 грн. за участь в судових засіданнях завищеною.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги позицію відповідача щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути витрати на правничу допомогу за участь у вищевказаних судових засіданнях в розмірі 3000 грн. за кожне судове засідання, на загальну суму 12 000 грн.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.

Також, при вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, участь представника позивача в судових засіданнях, їх кількість та час, підстави відкладення судових засідань та той факт, що постановою Харківського апеляційного суду від 30.03.2023 рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2022 змінено, зменшено розмір відшкодування моральної шкоди, стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 з 2 322 756 грн. до 350 000 грн. Вказана постанова на час ухвалення додаткового рішення суду є чинною, доказів її оскарження до Верховного Суду України надано не було.

Оскільки позивач згідно з положеннями статті 81 ЦПК України довів надання їй адвокатом Поляковою В.В. зазначених послуг у суді у відповідній сумі, суд дійшов висновку, що вони підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, але частково, а саме у сумі 8588,93 грн., у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог на 15,07 % на загальну суму 350 000 грн. На думку суду, розмір таких витрат є співмірним із заявленими вимогами, складністю справи та проведеною адвокатом роботою.

Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення та часткового задоволення вимог щодо стягнення судових витрат з відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 8588,93 грн., а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №953/3527/20 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Харківської області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органами досудового розслідування, прокуратури та суду, відшкодування судових витрат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 8588 грн.(вісім тисяч вісімдесят вісім грн.. 93 коп.)

В задоволенні решти вимог-відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя