Справа № 354/732/18
Провадження № 2/354/46/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 27 серпня 2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , Татарівської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено у ній підготовче судове засідання.

Ухвалою від 11 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №139 від 03 серпня 2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 серпня 2020 року у зв`язку із закінченням повноважень у попереднього складу суду(закінчення терміну відрядження судді Польської М.В.) дану справу передано у провадження судді Ваврійчук Т.Л.

Ухвалою суду від 13 серпня 2020 року зазначену цивільну справу прийнято до провадження суддею Ваврійчук Т.Л. та призначено у ній підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року провадження у даній справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступників відповідача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 15 березня 2021 року провадження у даній справі було поновлено та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25 січня 2022 року залучено до участі у справі в якості правонаступника первісного відповідача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , як спадкоємця першої черги за законом за заявою якого 05 серпня 2020 року була заведена спадкова справа №109/2020.

Вказаною ухвалою суду також залучено до участі у справі в якості правонаступника первісного відповідача Татарівської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області- Ворохтянську селищну раду Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Окрім цього 25 січня 2022 року судом постановлено ухвалу, якою доручено компетентному суду Російської Федерації вручити копію ухвали про залучення правонаступника у цивільній справі №354/732/18, копію позовної заяви та додані до неї матеріали відповідачу ОСОБА_2 та відібрати у нього пояснення по суті позову. На час виконання вказаного судового доручення провадження у даній справі було зупинено, а наступне підготовче судове засідання призначено на 05 вересня 2022 року о 10 год. 00 хв.

Ухвалою від 11 лютого 2022 року судом залучено перекладача з української мови на російську мову та доручено ФОП ОСОБА_4 здійснити переклад з української на російську мову ухвали суду від 25 січня 2021 року про надання судового доручення та супровідних документів, а територіальному управлінню ДСА України в Івано-Франківській області доручено провести виплату винагороди перекладачу відповідно до діючого законодавства.

03 червня 2022 року Південно-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) матеріали даної цивільної справи повернуто адресу суду без виконання ухвали суду від 25 січня 2022 року з посиланням на те, що у зв`язку із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року за зверненням Мін`юсту Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конвенції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресію Росії проти України та неможливість у зв`язку із цим гарантувати у повному обсязі виконання Українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Ухвалою від 10 червня 2022 року поновлено провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 11 липня 2022 року, яке було відкладене на 05 вересня 2022 року за клопотанням позивача.

У підготовчі судові засідання, призначені на 05 вересня 2022 року, 20 жовтня 2022 року, 14 грудня 2022 року, 19 січня 2023 року, позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день та час розгляду належно повідомлялася, що підтверджується трекінгом відстеження поштового відправлення АТ «Укрпошта» з відміткою «вручено особисто», про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутності не подавав.

Ухвалою від 19 січня 2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 16 лютого 2023 року.

У судове засідання, призначене на 16 лютого 2023 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча відповідно до трекінгу відстеження поштового відправлення АТ «Укрпошта» ухвала суду від 19 січня 2023 року про призначення справи до судового розгляду по суті вручена позивачу особисто 21 лютого 2023 року. У зв`язку із чим розгляд справи було відкладено на 30 березня 2023 року.

У судове засідання, призначене на 30 березня 2023 року позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився, про причину своєї неявки у судове засідання суд не повідомив. При цьому, відповідно до трекінгу відстеження поштового відправлення АТ «Укрпошта» судова повістка про виклик у судове засідання на вказану дату вручена позивачу особисто 04 березня 2023 року. Заяви позивача про розгляд справи у його відсутності чи про зміну місця проживання до суду не надходило.

Таким чином, з вересня 2022 року позивач ОСОБА_1 у підготовчі судові засідання та судові засідання з розгляду справи по суті жодного разу не з`явився та не цікавився рухом даної справи.

Відповідно до ч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною четвертою ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживання процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Частиною третьою ст.131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.2 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною другою ст.257 ЦПК України передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц вказав, що право на доступ до правосуддя має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Аналіз норм, вказаних у ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України дає підстави стверджувати, що повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

У згаданих нормах законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

Між тим, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року суд наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, враховуючи поведінку позивача ОСОБА_1 , який будучи належним чином повідомлений про розгляд справи з вересня 2022 року у жодне судове засідання не з`явився, жодним чином не цікавився розглядом даного позову, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за відсутності сторони позивача до суду не надходило, а тому суд розцінює вказані дії, як такі, що свідчать про відсутність у позивача будь-якого інтересу щодо результатів розгляду його позову, спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи і містять ознаки зловживання процесуальним правом.

Із врахуванням викладеного, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом слід залишити без розгляду, у зв`язку із повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Керуючись ст.ст.12, 13, 44, 131, 158, ч.5 ст.223, п.3 ч.1, ч.2 ст. 257, ст.ст. 258-260, п.п.4, 16 ч.1 ст.353, ст.354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 04 квітня 2023 року.

Головуючий суддя: Т. Л. Ваврійчук