ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/488/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

представника позивача Грабовий О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будсервісматеріали-1»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будсервісматеріали-1»звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за надані послуги по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території у розмірі 27 260 грн., інфляційну складову боргу - 3 011 грн. 33 коп., 3 % річних - 750 грн. 40 коп., пеню - 1 274 грн. 08 коп. та судовий збір у розмірі 2 481. грн..

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.08.2021 року між сторонами укладено договори про надання послуг №01-08-21-20Б/Ахм13, №01-08-21-51Б/Ахм13, предметом яких є надання позивачем послуг по утриманню машиномісць НОМЕР_5 та № НОМЕР_1 секції «Б», за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є відповідач. Однак, відповідач не виконує свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2022 р. головуючим суддею у даній справі визначено суддю Лужецьку О.Р.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2022 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

30.01.2023 р. від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує щодо задоволення позову. Зазначає, що між сторонами відсутні -будь-які договірні відносини. Відповідач не отримував пропозиції, проекту договору та жодним чином не погоджував договірних відносин.

16.02.2023 р. від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій наполягає на задоволенні позовних вимог.

07.03.2023 р. представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких просить залишити позов без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги

Відповідач в судове засідання не прибув, представник відповідача подав заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника.

З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником машиномісць № НОМЕР_2 , № НОМЕР_1 , які розташовані в підземній автостоянці (секція № НОМЕР_3 ), за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.14,15)

Позивачем надано договори від 01.08.2021 р., про надання послуг №01-08-21-20Б/Ахм13, №01-08-21-51Б/Ахм13, предметом яких є надання ТОВ «Будсервісматеріали-1» послуг по утриманню машиномісць № НОМЕР_4 та № НОМЕР_1 секції «Б», за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_1 , послуг по забезпеченню пропускного режиму до паркінгу, та здійснення функцій управління. (а.с.6-8, 10-12)

Також позивачем надано дві додаткові угоди від 01.09.2021 до договорів від 01.08.2021 р., про надання послуг №01-08-21-20Б/Ахм13, №01-08-21-51Б/Ахм13. (а.с.9,13)

Позивач посилається на те, що 01.08.2021 року відповідачу була надіслана пропозиція укласти договори від 01.08.2021 р., про надання послуг №01-08-21-20Б/Ахм13, №01-08-21-51Б/Ахм13, а також 01.09.2021 р. відповідачу була надіслана пропозиція укластидодаткові угоди від 01.09.2021 р. до вказаних договорів.

На підтвердження вказаного до матеріалів справи надано описи вкладення на ім`я відповідача, проте суд зазначає, що такі докази не є належними у розумінні приписів норм ЦПК України, оскільки з них неможливо встановити пропозиції якого змісту направлялася відповідачу, які саме договори та додаткові угоди були направлені, з яких можна було б встановити їх умови та відповідність заявленим позовним вимогам.

Крім того, позивачем не надано доказів отримання відповідачем пропозиції на укладення договорів про надання послуг, самих договорів та додаткових угод.

Водночас відповідач категорично заперечує факт отримання ним та підписання таких пропозицій, договорів та додаткових угод.

З вказаних договорів та додаткових угод вбачається, що вони не підписані ОСОБА_1 .

З огляду на викладене позивачем не доведено факт умисного ухилення відповідача від укладення відповідних договорів.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За змістом норми ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

При цьому, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує (частина 4 цієї статі).

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 322 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

У відповідності до норм ст.ст. 202, 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Частинами 1, 2 ст. 642 ЦК України передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

В той же час, позивач не надав до суду належних та допустимих доказів того, що відповідач отримав пропозиції позивача щодо укладання відповідних договорів на обслуговування належних йому машиномісь.

Суд також не бере до уваги долучені позивачем договори, оскільки останні не підписані відповідачем ОСОБА_1 , а отже з нього не можливо втановити наявність договірних зобов?язань між сторонами.

Разом з тим, позивачем не долучено до матеріалів справи будь яких належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність заборгованості відповідача перед позивачем.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову у зв`язку з його недоведеністю.

З урахуванням приписів статті 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 202, 205, 316, 319, 322, 331, 509, 526, 639, 641, 642, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 95, 141, 174, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будсервісматеріали-1»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА