Справа № 487/1968/22
Провадження № 2/487/689/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Ященко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Бочаров А.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди у розмірі 74355 грн.

В обґрунтування позивач посилається на те, що 06.12.2021 близько 18:33 год. в Одеської області с. Візирка сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), внаслідок якої відбувся наїзд автомобіля марки «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 на велосипедиста ОСОБА_3 . За наслідками отриманих від ДТП травм велосипедист ОСОБА_3 загинув. Станом на дату ДТП відповідальність водія транспортного засобу «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 за спричинення шкоди майна, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільне - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №207114993. 06.12.2021 за фактом настання ДТП були внесені відомості до ЄРДР №0001411 про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України. В ході проведення розслідування страхового випадку відповідачем не здобуто доказів на підтвердження того факту, що загиблому спричинена шкода внаслідок непереборної сили або внаслідок умислу потерпілого. Позивач поніс витрати, пов`язані із виготовленням та спорудженням надгробного пам`ятника загиблому ОСОБА_3 , тобто у зв`язку із його смертю, позивачу спричинена шкода у вигляді витрат на поховання у розмірі 74355 грн.. 31.01.2022 представник позивача звернувся до відповідача та направив повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами. Проте, відповідачем не здійснено жодних дій спрямованих на врегулювання страхового випадку, зокрема не отримано листів по факту звернення до страховика із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхової відшкодування.

30.06.2022 представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності позивач та його представника, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Ухвалою від 06.07.2022 відкрите провадження у справі та витребувані докази у СУ ГУНП в Одеській області.

12.12.2022 представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив в задоволенні позову відмовити через необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог, посилаючись на те, що 05.12.2021 між ОСОБА_2 та ПАТ «СК «УСГ» був укладений договір обов`язкового страхування цивільне - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-207114993, предметом якого є страхування цивільне - правової відповідальності особи під час експлуатації автомобіля «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 . 06.12.2021 близько 18:20 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Одеса-Южне 39 км біля с. Візирка Лиманського району Одеської області, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , який рухався про проїзній частині в попутному напрямку, внаслідок ДТП велосипедист загинув на місці пригоди. 08.02.2022 до ПАТ «СК «УСГ» звернувся представник позивача Мелех Д.О. з повідомленням про ДТП від 31.01.2022 та надав заяву про виплату страхового відшкодування, копію накладної №134 від 17.01.2022, копію товарного чека 134 від 17.01.2022, копію нотаріально посвідченого свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копію паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 , копію паспорта та РНОКРР ОСОБА_4 , копію нотаріально посвідченої довіреності Руднєва І.М. на ім`я ОСОБА_4 . Проте, на теперішній час кримінальне провадження №0001411 перебуває на стадії досудового розсовування, тому перебіг строку встановлений п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішення у кримінальний справі законної сили. Тому відповідач не має жодних юридичних підстав для виплати страхового відшкодування позивачу. Просив також відмовити у стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 15 тис. грн. через відсутність доказів на підтвердження вказаної суми та значного завищеного розміру.

09.01.2023 з СУ ГУНП в Одеські блаті до суду надійшло копія експертного висновку№5284 та постанова про закриття кримінального провадження від 23.12.2022.

10.03.2023 представник позивач надав до суду клопотання про доручення доказів до справи.

10.03.2023 представник відповідача надав до суду заперечення в яких просив про відмову у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що згідно постанови про закриття кримінального провадження від 23.12.2022 встановлено, що в діях водія ОСОБА_2 не вбачається невідповідність вимогам п. 12.3.1 ПДР України та його дії не знаходяться в причинному зв`язку з настанням події. Отже, ДТП сталося внаслідок необережних дій самого ОСОБА_5 , який під час руху по проїзній частині в темну пору доби керував велосипедом з вимкненим ліхтариком (фарою) та без світлоповертачів, що суперечить вимогам п.п. 6.2, 6.6 а ПДР України, у зв`язку з чим кримінальне провадження №0001411 було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення в діях водія автомобіля «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до п. 32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. На підставі чого ПАТ «СК «УСГ» не має обов`язку щодо відшкодування шкоди.

13.03.2023 представник відповідача надав до суду заперечення аналогічні за змістом від 10.03.2023.

Ухвалою від 14.03.2023 закрите підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

22.03.2023 представник відповідача надав до суду заперечення аналогічні за змістом від 10.03.2023.

11.04.2023 представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали.

Представник позивача в судовому засіданні 17.05.2023 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила викладені обставини, просила позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 31.01.2022 представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 направлено доПАТ «СК «УСГ» повідомленням про ДТП від 31.01.2022, заяву про виплату страхового відшкодування, копію накладної №134 від 17.01.2022, копію товарного чека 134 від 17.01.2022, копію нотаріально посвідченого свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копію паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 , копію паспорта та РНОКРР ОСОБА_4 , копію нотаріально посвідченої довіреності Руднєва І.М. на ім`я ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що 06.12.2021близько 18:33 год. в Одеської області с. Візирка сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбувся наїзд автомобіля марки «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 на велосипедиста ОСОБА_3 . За наслідками отриманих від ДТП травм велосипедист ОСОБА_3 загинув. Тому, представник заявника просив виплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування пов`язане із витратами на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 74355 грн., на підтвердження представником було надані оригінали товарного чеку та накладної №134 від 17.01.2002 на загальну суму 74355 грн.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 20.12.2021 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 17699 від 20.12.2021..

Відповідальність водіятранспортного «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована 05.12.2021 ПАТ «СК «УСГ» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-207114993, предметом якого є страхування цивільно - правової відповідальності особи під час експлуатації автомобіля «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ст. 37.2 Закону рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Про прийняте рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати ОСОБА_1 або його представнику ОСОБА_4 у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови не повідомлялось.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.12.2021 близько 18:20 год. водій ОСОБА_2 , 1999 року народження, керуючи автомобілем «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Одеса-Южне 39 км біля с. Візирка Лиманського району Одеської області, здійсни наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , 1972 року народження, який рухався про проїзній частині в попутному напрямку, внаслідок ДТП велосипедист загинув на місці пригоди.

За даним фактом 06.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за №0001411 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно висновку судова-медичної експертизи №5284 від 18.03.2021 (розпочата експертиза 07.12.2021) трупа ОСОБА_3 , 1972 року народження, у останнього виявлена поєднана травма голови, шиї, тулубу, кінцівок, у вигляді уламкового перелому кісток лицевого та мозкового черепу, крововилив під м`яку мозкову оболонку обох лобних, скроневих, тім`яних та потиличних часток з переходом на мозочок, перелому 2-5 правих ребер по передні пахвовій лінії, перелому 3 лівого ребра по передній паховій лінії, розриву лобкового симфізу з розходженням лобкових кісток, відкритого уламкового перелому обох кісток правої гомілки, всі ушкодження утворились від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предметів, індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися, утворились незадовго до настання смерті. Враховуючи масивність, множинність, різноманітність, характер і локалізацію ушкоджень можна припустити, що вони могли утворитися внаслідок дорожньої транспортної травми, зокрема від контакту з частинами транспортних засобів та дорожнього покриття. При судово-токсилогічному дослідженні крові віл трупа ОСОБА_3 в крові етиловий спирт не виявлений.

Згідно висновку судової експертизи обставин та механізму ДТП №22-5673 від 24.10.2022, в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водію автомобіля «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 в момент виникнення перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, який наступав для нього в момент об`єктивного виявлення велосипедиста, що рухався попереду в смузі його руху в попутному напрямку, було необхідно негайно вжити заходи до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що регламентовано вимогами п. 12.3 ПДР України. В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, в конкретних умовах події, дії велосипедиста ОСОБА_3 регламентувалися вимогами п. 6.2, 6.6 а), 19.1 ПДР України, згідно яких під час руху про проїзній частині, в темну пору доби, дозволявся рух з увімкненим ліхтарем або фарою, та заборонялося керувати велосипедом з вимкненим ліхтарем (фона рем) чи без світлоповертачів. В даній дорожній обстановці та при завданих вихідних даних, в діях водія автомобіля «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 не вбачається не відповідності вимогам п. 12.3 1 ПДР України та його дії не знаходиться в причинному зв`язку з настанням події. Аналізуючи зібрані докази, слід вказати на те, що ДТП сталася в насідок необережних дій самого велосипедиста ОСОБА_3 , який під час руху по проїзній частині, в тему пору доби, керував велосипедом з вимкненим ліхтарем (фона рем) чи без світлоповертачів, що суперечить вимогами п. 6.2, 6.6 а), 19.1 ПДР України. Внасдіок своїх же необережних дій велосипедист ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області від 23.12.2022 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за№0001411 від 06.12.2021, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України в діях ОСОБА_2 .

Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно- правова презумпція заподіювача шкоди.

У статті 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення.

Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. Наприклад, завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, володілець якого відповідає незалежно від наявності вини.

Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною.

Обов`язок відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. покладається на володільця джерела. Правила частини другої статті 1187 ЦК України передбачають, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до роз`яснень, які викладені в п.7 Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події, тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але й бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату.

Так, непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 23.12.2021 не вбачається, що ДТП мала місце внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого ОСОБА_3 ..

Отже, відповідачем не доведено, що дорожньо-транспортна пригода трапилась внаслідок умислу потерпілого або непереборної сили, а тому відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за встановлених судом обставин не виключається.

Крім того, ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить виключний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування. В даному переліку відсутня така підстави для відмови як відсутність вини у заподіювача шкоди.

Отже, суд вважає, що страховиком не обґрунтовано належним чином причини відмови у виплаті страхового відшкодування, помилково застосовано принцип вини та деліктне зобов`язання водія перед потерпілим як підставу для звільнення від цивільно - правової відповідальності.

Крім того, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами і груба необережність велосипедиста ОСОБА_3 , що сприяла виникненню ДТП та завданню йому шкоди, що є підставою для зменшення розміру відшкодування або відмову у відшкодуванні шкоди, відповідно до ст. 1193 ЦК України.

Порядок регламентних виплат з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ регулюється ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон).

Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1.статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність.

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.(п.27.4. ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

До заяви про страхове відшкодування потерпілий повинен надати ряд документів, зокрема, документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого (п.35.2 ст.35 Закону №1961-IV).

Як вже було встановлено судом, позивач надав документальне підтвердження понесених ним витрати на виготовлення та спорудження нагробного пам`ятника на суму 74355 грн., надавши копію накладної №134 від 17.01.2022, копію товарного чека 134 від 17.01.2022.

Сторонами поліс страхування водія ОСОБА_2 суду не надано, сума ліміту відповідальності не зазначалась, в той же час відповідачем сума страхового відшкодування не оспорювалась.

Враховуючи, що згідно зі ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» мінімальна заробітна плата у 2021 році станом на 01.12.2021 становила 6500 грн. (12х6500 грн.=78000 грн.), тому розмір страхового відшкодування витрат на виготовлення та спорудження нагробного пам`ятника поховання загиблого, які просить стягнути з відповідача позивач, не перевищує цей розмір.

Отже, на підставі вище викладеного, встановивши, що позовні вимоги ОСОБА_1 витікають з факту смерті ОСОБА_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю водія транспортного засобу, який застрахував цивільно-правову відповідальність, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову та стягнення страхового відшкодування у розмірі 74355 грн. на користь ОСОБА_1 з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судового збору при пред`явленні позову, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог у розмірі 992,40 грн.

Щодо стягнення на корить позивача з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так з матеріалів справи вбачається, що правничу допомогу у цій справі ОСОБА_1 надавав адвокат Бочаров А.В. на підставі ордеру про надання правничої (правової ) допомоги від 30.06.2022, а в подальшому адвокат Ієговська А.О. на підставі ордеру №819/Д від 23.12.2021.

Проте, позивачем не підтверджено відповідними доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а також документально не підтверджено понесенні ним витрати на оплату правничої допомоги, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у даній справі.

Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 263- 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 74355 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь держави судові витрати у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач:Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», код ЄДРПОУ 30859524, місце знаходження м. Київ вул. І. Федорова, 32-а.

Суддя С.М. Афоніна