Справа № 350/1227/20
Провадження № 22-ц/4808/382/23
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Мальцева
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Мальцевої Є.Є.,

суддів Баркова В.М., Девляшевського В.А.,

секретар Возняк В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Релігійної громади Української Православної церкви Київського патріархату храму «Великомученика Юрія Переможця» селища Перегінське Калуського району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Перегінська селищна рада Калуського району Івано-Франківської області про скасування запису про реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Релігійної громади Української Православної церкви Київського патріархату храму «Великомученика Юрія Переможця» смт. Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області, в якому просив скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46767785 від 08 травня 2019 року та внесений на його підставі запис про реєстрацію права власності №31458102, дата державної реєстрації 06 травня 2019 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248), згідно з яким за відповідачем зареєстровано каплицю ОСОБА_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 11 квітня 2019 року, серія та номер ІФ 23, зареєстровану Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 , будучи настоятелем Релігійної громади Святого Духа Української Греко-Католицької церкви смт. Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області, незгідний з набуттям Релігійною громадою Української Православної церкви Київського патріархату храму «Великомученика Юрія Переможця» смт. Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області права власності на культову споруду, а саме - на каплицю Великомученика Юрія Переможця, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач та інші члени парафії позбавлені можливості та гарантованого права віросповідання та участі у релігійних обрядах.

На будівництво зазначеної каплиці жертвувались кошти парафіян Української Греко-Католицької церкви впродовж кількох років починаючи з 1999 року. План технічної документації на каплицю почав розроблятися в 2003 році, а сама каплиця зводилася спільними матеріальними зусиллями всієї громади, шляхом надання офіри. А тому і оформлення за відповідачем права приватної власності на вказану каплицю є незаконним і таким, що позбавляє його права користування майном створеним зусиллями громади і суперечить інтересам всієї Української Греко-Католицької церкви та його інтересам як представника громади Української Греко-Католицької церкви у Рожнятівському районі.

Вказує, що реєстрація права власності на вищевказану каплицю за відповідачем проведена внаслідок вчинення останнім умисних незаконних дій, спрямованих на заволодіння чужим майном, а відтак підлягає скасуванню. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер 165857373, право власності на зазначену каплицю у відповідача виникло на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, виданої 11.04.2019, серія та номер: ІФ 23, зареєстрованої Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області. З декларації про готовність вбачається, що при її заповненні відповідачем були вказані недостовірні дані про наявність у нього належним чином відведеної земельної ділянки для будівництва та обслуговування каплиці, в той час як така земельна ділянка відповідачу надана не була. Внесення до декларації недостовірних даних до декларації про готовність об`єкта до експлуатації зумовило реєстрацію її Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, що в свою чергу стало підставою для оформлення за відповідачем право власності на зазначену каплицю.

Такими незаконними діями відповідач одноособово привласнив собі майно, яке будувалося зусиллями громади ОСОБА_3 церкви та було освячене єпископом Івано-Франківської Єпархії Української Греко-Католицької церкви, кир ОСОБА_4 08.05.2005, і є її надбанням.

Враховуючи вищенаведене, а також факт побудови спірної каплиці коштом парафіян, способом захисту його порушених прав буде скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46767785 від 08.05.2019, та внесеного на його підставі запису про реєстрацію права власності № 31458102 від 06.05.2019 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248) згідно з яким за відповідачем зареєстровано каплицю, що розташована в будинку АДРЕСА_1 , а також скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, від 11.04.2019 серія та номер: ІФ 23, зареєстрованої Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям правомірності, визначеним статтею 263 ЦПК України, а викладений в ньому висновок свідчить про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, формальний підхід до аналізу наявних доказів, абсолютно безпідставне і необґрунтоване надання переваги одним доказам над іншими, внаслідок чого рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Висновок суду, що у позивача відсутнє порушене право та законний інтерес при вчиненні дій щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, не відповідає дійсності, оскільки в довідці УГКЦ Івано-Франківської Архієпархії № 520 від 09.11.2018 року (а.с. 73) міститься не спростована, а визнана відповідачем інформація про те, що у відповідності до законодавства Церкви правлячим єпископом Івано-Франківської Єпархії УГКЦ ОСОБА_5 було надано благословення на будівництво каплиці Великомученика Юрія Переможця, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Наріжний камінь Каплиці освячувався ще в листопаді 1999 року греко-католицькими священиками. Будівництво каплиці проводилося за рахунок пожертв численних вірних Української Греко-Католицької церкви, які проживали як в селищі Перегинське так і за його межами.

Реєстрація права власності за РГ УПЦ КП фактично позбавляє позивача права власності працювати на делегованій ОСОБА_6 посаді настоятеля ОСОБА_7 , яка є культовою спорудою саме ОСОБА_3 церкви і з моменту створення остання перебуває в її користуванні та упорядкуванні, про що додатково свідчать наявні в ній церковні атрибути та майно.

Суд першої інстанції знехтував усіма доводами і фактами про те, що спірна ОСОБА_7 побудована на пожертви її численних парафіян, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями та товарно-касовою книгою. Пожертва на будівництво полягала також і в виконанні окремих видів будівельних робіт мешканцями села.

Суд першої інстанції не звернув уваги на правову природу договору пожертви, за якою вже на момент вчинення фактично передається право власності на предмет пожертви безпосередньо одержувачу пожертви.

Наведене дає підстави стверджувати, що усе пожертвуване на будівництво каплиці за змістом ч.3 ст. 18 ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації» вважається власністю одержувача пожертви, тобто власністю Української Греко-Католицької церкви парафії Святого Духа смт Перегінське (оскільки такі пожертви здійснювалися саме цій парафії).

Суд не надав оцінки також тим обставинам, що на час побудови каплиці та її освячення РГ УПЦ КП в смт Перегінське взагалі не існувало, і богослужіння в Каплиці здійснювалося виключно представниками Української ГКЦ, зусиллями парафіян, якими вона побудована.

Посилання суду першої інстанції на рішення Господарського суду Івано-Франківської області в справі № 909/557/20, відповідно до якого суд дійшов до висновку про відсутність у позивача (РГ УГКЦ Святого Духа) прав на спірну каплицю, є помилковим, оскільки справа № 909/557/20 не є тотожною даній справі і її висновок не може беззаперечно прийматися за основу при розгляді даної справи, враховуючи те, що остання має інший склад учасників та інший предмет позову.

Окрім того, суд не надав оцінки наявності в справі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за відповідачем права власності індексний номер 165857373, з якого слідує що за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію від 06.-5.2019 року державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Мостищенської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 467677785 від 08.05.2019 щодо об`єкту нерухомого майна, каплиці за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 40,7 кв.м. відкрито розділ на зазначений об`єкт нерухомого майна за реєстраційним № 248, в той час, коли за такою ж адресою ще 20.01.2012 року було зареєстровано нежитлове приміщення за ОСОБА_8 (підставою виникнення права власності зазначено Свідоцтво про право власності б/н, 22.01.2012, видане Перегинською селищною радою), що є підставою для додаткового з`ясування наведених фактів, чого не було зроблено судом першої інстанції.

Позивач вказує, що реєстрація права власності на вищевказану каплицю за відповідачем проведена внаслідок вчинення ним умисних незаконних дій, спрямованих на заволодіння чужим майном, тому підлягає скасуванню. Ці доводи не були спростовані відповідачем та не отримали належної правової оцінки суду.

Суд не надав оцінки тому факту, що земельна ділянка, на якій розташована спірна каплиця, відноситься до земель комунальної власності селищної ради, яка не передавала її в оренду.

Крім того, судом першої інстанції не надано правової оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи, не досліджено суперечності, які містяться у Декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Наведене свідчить про неповноту дослідження судом першої інстанції усіх обставин справи та прийняття незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.

Представник відповідача адвокат Тугай І.М. надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що рішення суду є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга позивача є безпідставною, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є неналежним позивачем у даній справі, зловживає процесуальними правами, оскільки ним як керівником Релігійної громади (парафія) Святого Духа Української Греко-Католицької церкви смт Перегінське Рожнятівського району вже подавався позов а Господарський суд Івано-Франківської області до цього ж відповідача та з цих же підстав та з цими ж вимогами, і є рішенням суду, яке набрало законної сили, в задоволенні позову відмовлено, встановлено, що права та інтереси позивача відповідачем не порушено.

Доводи апеляційної скарги про те, що будівництво фінансувалося та здійснювалося силами Релігійної Громади (Парафія) Святого Духа Української Греко-Католицької Церкви і саме юридична особа може бути власником храму, вказують виключно на можливість порушення прав вищезгаданої релігійної громади, але ніяк не особисто позивача.

Стосовно тверджень про джерела фінансування будівництва - то основний внесок робився саме парафіянами відповідача, і ці обставини встановлені в рішенні Рожнятівського районного суду у цивільній справі № 350/1504/18.

Також сторона відповідача вважає, що всі долучені до позовної заяви документи жодним чином не підтверджують проведення будівельних робіт за кошти парафії Святого Духа УГКЦ. Такі докази є неналежними та не допустимими. Долучені позивачем документи не тільки не відповідають встановленим вимогам, але із них неможливо встановити їх правовий характер.

Таким чином, представник відповідача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області до суду не явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Павлюк О.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення представника відповідача адвоката Тугая І.М., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено порушення його права та законного інтересу при вчиненні дій щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень та внесення і запису про реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно.

Апеляційний суд не може не погодитися із даним висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Декрету УГКЦ Івано-Франківської Єпархії №529 від 24.11.2009, іменовано позивача протоієрея Михайла Бойчука парохом парафії Святого Духа сел.Перегінськ, Перегінського деканату Івано-Франківської єпархії УГКЦ (т.1 а.с. 71).

Згідно з Декретом УГКЦ Івано-Франківської Архієпархії від 23.01.2012, іменовано отця ОСОБА_9 настоятелем Богослужбової каплиці Святого Юрія в смт. Перегінське, Перегінського протопресвітеріату (т.1 а.с. 72).

Згідно з довідкою УГКЦ Івано-Франківської Архієпархії №250 від 09.11.2018, ОСОБА_3 підтверджує, що у відповідності до законодавства Церкви правлячим єпископом Івано-Франківської Єпархії УГКЦ Кир Софроном Мудрим надано благословення на будівництво каплиці Великомучиника Юрія Переможця, що знаходиться по вул. Січових Стрільців, 6 Е, у селищі Перегінське, Рожнятівського району, Івано-Франківської області. Наріжний камінь Каплиці був освячений в листопаді 1999 року греко-католицькими священниками: о. деканом Іваном Когутом, о. Миколою Бойчуком та о. ОСОБА_10 . Будівництво каплиці Великомученика Юрія Переможця проводилося за рахунок пожертв численних вірних Української Греко-Католицької Церкви, які проживали як в селищі Перегінське так і за його межами. Освятив Каплицю Великомученика Юрія Переможця єпископ УГКЦ Кир Софрон Мудрий 8 травня 2005 року. З цього часу дана Каплиця приналежна релігійній громаді (парафії) Святого Духа смт. Перегінське Української Греко-Католицької Церкви, на території якої вона знаходиться (т.1 а.с.74).

До матеріалів справи надано копії квитанцій та товарно-касової книги, в яких відображено пожертви громадян на будівництво каплиці Св.Йосафата в смт. Перегінське. (т.1 а.с.77- 85).

Відповідно до копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.96-97) Релігійна громада Української Православної церкви Київського патріархату храму «Великомученика Юрія Переможця» в селищі Перегінське Рожнятівського району, вул.Річна, 43 зареєстрована 31.12.2015, керівником є ОСОБА_11 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, об`єкт нерухомого майна - каплицю ОСОБА_2 , реєстраційний номер 48, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в зареєстровано 06.05.2019 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ІФ 23, яку видано 11.04.2019 Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області. Номер запису про право власності 31458102. Власники: Релігійна громада Української Православної церкви Київського Патріархату храму «Великомученика Юрія Переможця», селища Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області , (т.1 а.с.103).

Як вбачається з копії декларації про готовність об`єкта до експлуатації (т.1 а.с.98-102), замовником об`єкта - каплиці Великомученика Юрія -Переможця (Івано-Франківська область, Рожнятівський район, смт. Перегінське, вул. Січ.Стрільців, 6 В є релігійна громада Української Православної церкви Київського Патріархату храму "Великомученика Юрія Переможця" (Івано-Франківська область, Рожнятівський район, сел. Перегінське, Рожнятівського району, вул.Річна, 43); дата початку будівництва 15.10.2007; дата закінчення будівництва 10.08.2015; строк введення об`єкта (черги, пускового комплексу) в експлуатацію 2 кв. 2019; в графі - інформація про документ, що посвічує право власності чи користування земельної ділянкою, вказано - державний акт ІІ-ІФ019410 від 28.05.1997.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2020, яке набрало законної сили, у задоволенні позову Релігійної громади (парафія) Святого Духа Української Греко-Католицької церкви смт.Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області, сел.Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області до Релігійної громади Української Православної церкви Київського патріархату храму «Великомученика Юрія переможця» селища Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області, смт. Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області про скасування запису, про реєстрацію права власності №31458102 від 06.05.2019, відмовлено (т.1 а.с.137-140, 176-183). Господарським судом встановлено, що права та інтереси позивача відповідачем не порушено.

ОСОБА_1 , як позивач за даним позовом, звертаючись до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області, вказує, що каплиця, яка знаходиться на вул. Січових Стрільців, 6В в сел.Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області, побудована за кошти парафіян релігійної громади (парафії) Святого Духа сел. Перегінське Української Греко-Католицької Церкви, тому має належати даній релігійній громаді. Він як настоятель позбавляється можливості приймати участь у Богослужіннях у вказаній каплиці. Тобто, як на підставу порушення свого права ОСОБА_1 посилається на факт побудови спірної каплиці коштом парафіян тому вказує, що способом захисту його порушених прав буде скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46767785 від 08.05.2019р., та внесеного на його підставі запису про реєстрацію права власності № 31458102 від 06.05.2019р. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248) згідно з яким за відповідачем зареєстровано каплицю, що розташована в будинку АДРЕСА_1 , а також скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, від 11.04.2019, серія та номер: ІФ 23, зареєстрованої Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.

Господарський суд при розгляді справи за позовом Релігійної громади (парафія) Святого Духа Української Греко-Католицької церкви сел. Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області, сел.Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області до Релігійної громади Української Православної церкви Київського патріархату храму «Великомученика Юрія переможця» селища Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області про скасування запису, про реєстрацію права власності №31458102 від 06.05.2019 встановив відсутність у позивача в даній справі права на спірну каплицю. (т.1 а.с.137-140, 176-183).

На підставі вищевказаного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким також погоджується і суд апеляційної інстанції, що позивачем ОСОБА_1 інших доказів, які б свідчили про протилежне, не надано, тому відсутні підстави вважати спірну каплицю власністю позивача чи Релігійної громади (парафія) Святого Духа Української Греко-Католицької церкви. Право власності зареєстровано за Релігійною громадою Української Православної церкви Київського Патріархату храму «Великомученика Юрія Переможця» на підставі реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 11 квітня 2019 року, серія та номер ІФ 23, зареєстровану Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, вимоги про скасування якої, жодним допустимим доказом не підтверджено, а її незаконність не доведено.

Крім того, позивачем не доведено порушення відповідачем його права на працю здійснення перешкод у трудовій діяльності, чим він обґрунтовує власні позовні вимоги, оскільки само по собі звернення Релігійної громади Української Православної церкви Київського патріархату храму «Великомученика Юрія переможця» селища Перегінське до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення, в задоволенні якого відмовлено, не може розцінюватися як втручання в діяльність позивача. (т.1 а.с. 233-241). При цьому Верховним Судом при перегляді справи встановлено, що спір у справі виник з приводжу користування нежилим приміщенням релігійного призначення між релігійними громадами, а не з фізичними особами, зокрема, з ОСОБА_1 , тому в позові відмовлено.

Частиною 3 ст. 12, ст. 76 - 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановивши обставини справи і проаналізувавши надані позивачем докази, колегія суддів вважає, що суд прийшов до обґрунтованого висновку про недоведеність і безпідставність вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними обґрунтуванню позовних вимог, які суд перевіряв в суді під час розгляду справи, дав їм мотивовану оцінку, з якою погодився апеляційний суд.

Позивач в апеляційній скарзі не спростував висновків суду першої інстанції, а виразив своє незгоду без будь-якого правового обґрунтування, оскільки судом правильно визначено правовідносини сторін, і у саме з урахуванням позовних вимог і порушень прав позивача, які він зазначив як підставу звернення до суду, судом оцінено надані сторонами докази.

Твердження апелянта про те, що судом суб`єктивно і неправильно оцінені докази по справі зводяться до вимог про переоцінку доказів.

Посилання апеляційної скарги на те, що судом не оцінені в належному ступеню письмові докази по справі, зокрема, не перевірена відповідність вимогам закону декларації про готовність об`єкту нерухомості до експлуатації, не надано оцінки факту відсутності у відповідача права користування земельною ділянкою, на якій розміщений спірний об`єкт, не мають правового значення для справи з урахуванням характеру позовних вимог і обставин, встановлених судовим рішенням, що набрало законної сили.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи судом повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то судові витрати відносяться на рахунок скаржника.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 10 квітня 2023 року.

Головуюча Є.Є. Мальцева

Судді: В.М. Барков

В.А. Девляшевський