Справа № 2-3958/2010
УХВАЛА

30.06.2023

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із даною заявою, яка мотивована тим, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2010 р. по цивільній справі №2-3958/2010 з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі частки доходу (заробітку) ОСОБА_2 , судом було видано виконавчий лист, який був надісланий до виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області. Відповідно до довідки Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.04.2013 р., виконавче провадження було завершено, та виконавчий лист разом з постановою було надіслано стягувачу. Втім, стягувачем виконавчий лист не був отриманий, адже на адресу проживання він не надходив, його було втрачено при пересилці.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, в окремо надані суду заяві просила суд про судовий розгляд у її відсутності.

Боржник ОСОБА_2 не скористався правом брати участь у судових засіданнях.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2010 р. по цивільній справі №2-3958/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття судом ухвалено рішення про задоволення позову: про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.08.2010 р. та до досягнення ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття.

Стягувач ОСОБА_1 отримала виконавчий лист на виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2010 р., який був пред`явлений до виконання.

Як встановлено судом на підставі відповіді від 17.04.2023 р. №28.17 27/35647 Новомосковьского ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 26.05.2018 р. виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у справі №2-3958/2010, було завершене на підставі заяви стягувача 26.05.2018 р., про що на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено відповідну постанову. Виконавчий документ разом з постановою направлено на адресу стягувача. Матеріали виконавчого провадження передано до архіву та в подальшому знищено у зв`язку з перебігом терміну зберігання.

ОСОБА_1 заперечує отримання нею постанови державного виконавця та оригінала виконавчого листа.

Доказів отримання заявником поштового відправлення з оригіналом виконавчого листа та постановою державного виконавця суду не надано.

Як встановлено судом на підставі відповідної ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2023 р. у справі № 2-3958/2010 (провадження 6/199/71/23), судом був виданий дублікат виконавчого листа на виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2010 р. по цивільній справі №2-3958/2010 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.08.2010 р. та до досягнення ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції ґарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з п.п. 17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення (постанова Верховного Суду у справі № 419/310/12).

За правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

ОСОБА_1 зазначає, виконавчий лист, виданий судом у справі №2-3958/10 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на адресу стягувача не надходив.

Докази підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направлення його оригіналу відсутні через знищення матеріалів виконавчого провадження.

Оскільки зазначений виконавчий лист не знаходиться на виконанні у виконавчій службі, матеріали виконавчого провадження знищені, строк для пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання не сплинув, то ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2023 р. був вданий дублікат виконавчого листа. Відтак, оскільки з підстав, зазначених у відповідній заяві про видачу дубліката виконавчого листа, дублікат вже виданий, відсутні підстави для задоволення аналогічної заяви стягувача ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 18, п. 17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа відмовити.

Дата підписання ухвали 30.06.2023 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Спаї