Справа № 549/94/23
Провадження № 2/549/41/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року смт.Чорнухи

Суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області Глущенко Н.М., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківецьке" - адвоката Тихонова Дмитра Ігоровича, про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківецьке" до ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору оренди землі,

у с т а н о в и в:

Представник ТОВ "Харківецьке" - адвокат Тихонов Д.І. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору оренди землі, одночасно подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким фізичним особам, юридичним особам, фізичним особам-підприємцям вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0163, яка знаходиться на території Постав-Муківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51, номер запису про право власності 12633034, відчуженням права оренди цієї земельної ділянки, передачею її у заставу, оренду, суборенду, емфітевзіс, користування іншим особам. В обґрунтування заяви зазначає, що 21.07.2021 р. між ТОВ "Харківецьке" та ОСОБА_1 було укладено Договір оренди земельної ділянки. В день підписання Договору оренди сторонами було також укладено і Додаткову угоду № 1 до Договору оренди земельної ділянки, в п. 1 якої визначено, що в разі не реєстрації/ відмови у реєстрації або неможливості проведення державної реєстрації права оренди (з будь-яких підстав) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, земельної ділянки не з вини Орендаря, Орендодавець зобов`язується сплатити на користь Орендаря штраф в розмірі 100000 грн. Після укладення Договору оренди ТОВ "Харківецьке" звернулося до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки). Проте державним реєстратором було встановлено, що у реєстрі наявний запис про реєстрацію права оренди на цю земельну ділянку за ТОВ "АГРОКУЛЬТУРА ПОЛТАВА" та відмовив у державній реєстрації іншого речового права. Таким чином, ОСОБА_1 укладаючи аналогічний договір оренди з іншим орендарем ТОВ "АГРОКУЛЬТУРА ПОЛТАВА", який було зареєстровано в реєстрі, порушив право ТОВ "Харківецьке" на можливість вступити в орендне користування земельною ділянкою. Це є грубим порушенням ОСОБА_1 договірних зобов`язань. Тому він має сплатити штрафні санкції за порушення умов договору. В добровільному порядку, незважаючи на направлену на адресу ОСОБА_1 письмову претензію, останній кошти не сплатив. Просив вжити заходів забезпечення позову, оскільки їх невжиття істотно ускладнить ефективний захист порушених прав та інтересів позивача. Необхідність вжиття заходів забезпечення позову полягає в тому, що відповідач передавши земельну ділянку в орендне користування іншому орендарю, позбавив Позивача можливості використовувати земельну ділянку у відповідності до цільового призначення за укладеним договором оренди земельної ділянки. Не маючи змоги використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору оренди, позивач не може приступити до засівання врожаю, не може отримувати прибуток від реалізації сільськогосподарської продукції з моменту укладення договору оренди. Крім того, позивач має реальну можливість здійснити відчуження спірної земельної ділянки та вчинити інші дії, з метою ускладнення стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї докази, суддя дійшов такого висновку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (частина друга статті 149 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Суддя вважає, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні, оскільки невжиття заходів забезпечення, вказаних в заяві про забезпечення позову, а саме накладення арешту на земельну ділянку, заборона відповідачу та будь-яким фізичним, юридичним особам, фізичним особам-підприємцям користуватися нею та вчиняти будь-які дії, пов`язані з її відчуженням, відчуженням права оренди цієї земельної ділянки, передачею її у заставу, оренду, суборенду, емфітевзіс, користування іншим особам жодним чином не може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Слід звернути увагу, що вищевказана земельна ділянка спірною не є, оскільки предметом спору є лише стягнення грошових коштів як штрафної санкції.

Крім того, у постанові Великої палати ВС від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Проте, як вбачається з заяви про забезпечення позову, його ціна становить 100000 грн, а вартість майна, на яке позивач просить, зокрема, накласти арешт, не вказана. Тому дійти однозначного висновку про те, чи такі види забезпечення позову будуть співмірними із заявленими позивачем вимогами, неможливо.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківецьке" - адвоката Тихонова Дмитра Ігоровича, про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківецьке" до ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору оренди землі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Копію ухвали суду невідкладно надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.М.Глущенко