Справа №: 398/1454/23
провадження №: 2-н/398/641/23
УХВАЛА

Іменем України

"10" квітня 2023 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Молонова Ю.В., розглянувши матеріали за заявою Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних,

ВСТАНОВИВ:

ОКПВ «Дніпро-Кіровоград» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних з ОСОБА_1 на загальну суму 68970,40 грн, за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суддя приходить до наступних висновків.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу та розрахунку заборгованості, доданого до заяви, вбачається, що заборгованість за водопостачання та водовідведення в розмірі 57040 грн. 46 коп. нарахована за період з 01 березня 2020 року по 01 березня 2023 року включно. При цьому, згідно з вказаним розрахунком, за березень 2020 року, боржнику нараховано 1291,22 грн., а залишок на кінець місяця становить 32546,71 грн. Таким чином, станом на березень 2020 року, за боржником вже рахувався борг в сумі 31 255,49 (32546,71-1291,22), який стягувачем включено в загальну суму заборгованості за водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Отже, із заяви та доданих документів вбачається, що заявник просить суд стягнути з боржника заборгованість, яка виникла понад три роки до дати звернення до суду з цією заявою, тобто з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (ч. 2 ст. 167 ЦПК України).

За таких обставин, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 6 частини 1 статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 165, ст. 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Обласному комунальному виробничому підприємству «Дніпро-Кіровоград» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник має право звернутися з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Молонова