12.04.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/42/23
Провадження № 2/533/65/23
УХВАЛА

про закриття провадження

12 квітня 2023 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Лобач М.С.,

представника позивача Кравченка Я.Ю. (у режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» в особі Кременчуцької об`єднаної філії до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії,

УСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою Акціонерного товариства «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» в особі Кременчуцької об`єднаної філії до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, у якій позивач просив стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» грошові кошти за вартість необлікованої електричної енергії в сумі 2 867,92 гривень на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК», МФО 339500, та судовий збір у розмірі 2 481,00 гривень на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в АТ «БАНК АЛЬЯНС», МФО 300119, .

У заяві про збільшення позовних вимог позивач просив додатково стягнути з відповідачки на користь позивача кошти за проведення експертизи приладу обліку у сумі 3069,84 грн.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 24 січня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 27 лютого 2023 року.

27.02.2023 судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електроенергії. Наступне судове засідання призначено на 28.03.2023.

У судовому засіданні 28.03.2023 представницею відповідача - адвокатом Юрченко Аліною Володимирівною надано докази проведення відповідачкою повного розрахунку за позовними вимогами з урахуванням їх збільшення позивачем.

За клопотанням представників сторін у судовому засіданні оглолошено перерву до 30.03.2023.

Протокольною ухвалою суду від 30.03.2023 судове засідання відкладено на 12.04.2023 на 09.00.

05.04.2023 представниця відповідачки подала заяву, у якій просила суд закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з проведенням відповідачкою повного розрахунку з позивачем. Розподіл судових витрат просила здійснити з урахуванням ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Розгляд її заяви просила здійснювати без присутності відповідачки та її представниці.

06.04.2023 від позивача надійшла заява, у якій позивачем підтверджено повне погашення заборгованості відповідачкою. Позивач просив урахувати таку інформацію при винесенні судового рішення.

У судовому засіданні 12.04.2023 представник позивача не підтримав позовні вимоги у зв`язку з їх повним погашенням відповідачкою під час судового розгляду справи, але заперечував проти закриття провдаження у справі та уважав, що суд має ухвалити рішення про стягнненя з відповідачки пред`явленої до стягнення суми боргу, а також здійснити розподіл сдуових витрат з урахуванням визнання відповідачкою позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до такого висновку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття "юридичний спір" має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття "спір про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 20 вересня 2021 року в справі N 638/3792/20 (провадження N 61-3438св21).

Судом встановлено, що позивач просив стягнути з відповідачки загальну суму боргу 5937,76 грн.

Відповідачка фактично визнала, заявлені до неї позовні вимоги, та сплатила суму боргу на користь позивача: 31.01.2023 у сумі 1000,00 грн, 09.02.2023 у сумі 1867,92 грн, 28.03.2023 у сумі 3069,84 грн, внаслідок чого позивач не підтримав свої позовні вимоги.

Ураховуючи вищевикладене, оскільки відповідачкою погашена заборгованість, що є предметом спору в цій справі, суд уважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Інші процесуальні шляхи завершення провадження у справі (залишення позову без розгляду, відмови від позову, ухвалення рішення про задоволення позову внаслідок визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди) не є застосовними до даного провадження, оскільки ухвалення рішення у порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК на користь позивача може призвести до подвійного стягнення заборгованості з відповідачки, а інші процесуальні шляхи є неможливими без відповідного волевиявлення позивача. Отже, у даній конкретній справі суд виснує, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, який хоч і припинив своє існування після відкриття провадження у справі, буде являтися ефективним та справедливим способом врегулюванні спірних правовідносин між сторонами та припинення розгляду справи судом, а також не призведе до порушення прав та інтересів ані позивача, ані відповідачки.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Порядок повернення судового збору встановлюється законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Аналогічна норма міститься у ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, частиною першою ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2481,00 грн.

Відповідачка у даній справі здійснила погашення боргу перед позивачем, тобто фактично визнала позов, до початку розгляду справи по суті, який у відповідності до ч. 3 ст. 217 ЦПК України розпочинається з оголошенням головуючим судового засідання відкритим. Отже є всі підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Решта суми судового збору (50 %) підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Ураховуючи висновок суду про закриття провадження у цій справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України внаслідок непідтримання позивачем своїх вимог у зв`язку зі задоволення їх відповідачкою після пред`явлення позову, але до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним за подання позову, що складає 1240,50 грн (2481,00 : 2 = 1240,50), та стягнення судових витрат у вигляді 50 % судового збору з відповідачки на користь позивача у сумі 1240,50 грн.

Керуючись ст. 142, 255 ЦПК України, Законом України "Про судовий збір" суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» в особі Кременчуцької об`єднаної філії до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Повернути Акціонерному товариству «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» з державного бюджету 50 % судового збору у розмірі 1240,50 гривень, сплаченого на підставі платіжного доручення від 23 грудня 2022 року № 955820.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» 50 % судового збору у сумі 1240,50 гривень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя В.П. Козир