Провадження номер 2-о/741/25/23
Єдиний унікальний номер 741/288/23
РІШЕННЯ

іменем України

10 квітня 2023 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Новобасанська об`єднана територіальна громада Чернігівської області, про встановлення факту визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року заявник ОСОБА_1 , звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з цією заявою.

Вимоги заяви заявник мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який з 1965 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з її матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від їх спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина ОСОБА_4 . На момент народження ІНФОРМАЦІЯ_3 заявника її мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі. Саме тому до актового запису про народження дитини у графі «Батьки», дані про батька ОСОБА_2 повністю не зазначено, за вказівкою матері вписане лише ім`я її батька « ОСОБА_5 ». Враховуючи той факт, що батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на даний час є померлими заявник вимушена звернутися до суду з заявою по встановлення факту визнання батьківства, оскільки встановлення вказаного факту необхідне їй для оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_2 .

Саме тому заявник просила винести рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою судді від 16 лютого 2023 року відкрито окреме провадження в цивільній справі, призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 10 квітня 2023 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала повністю, пояснила, що з 1965 року її мати ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_2 , без реєстрації шлюбу однією сім`єю як чоловік та жінка. Від їх спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася вона ( ОСОБА_6 ). Вони постійно проживали за адресою: АДРЕСА_1 . В актовому записі про її народження у графі «Батьки», дані про батька зазначено лише ім`я « ОСОБА_5 ». Оскільки батьки вже померли вона вимушена звернутися до суду з заявою по встановлення факту визнання батьківства, так як встановлення вказаного факту необхідне їй для оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_2 . Додатково вказала, що неодноразово укладала шлюб, тому змінювала прізвища ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Представник заінтересованої особи Новобасанської об`єднаної територіальної громади Чернігівської області у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, не заперечував проти задоволення заяви.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дав показання, йому відомо що, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 постійно проживали без реєстрації шлюбу, як жінка та чоловік, вели спільне господарство. Позивача ОСОБА_1 є їх спільною дочкою.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 дала показання, їй відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 постійно проживали як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство. ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , інших дітей у нього не було. Коли батьки померли позивач здійснювала їх поховання.

Підстав для сумніву в достовірності таких показань свідків у суду немає.

Вислухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом установлено, що відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 СК України, ОСОБА_12 народилася в с. Білоцерківці Бобровицького району Чернігівської області, відомості про матір ОСОБА_3 , відомості про батька - ОСОБА_5 (а. с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть (а. с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 10).

Після його смерті залишилося спадкове майно, земельна ділянка, площею 2,6452 га, що підтверджується копією державного акта на право на земельну ділянку серії ЯБ № 620474 (а. с. 20).

Згідно з копією довідки виконавчого комітету Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області від 28 вересня 2018 року № 242 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали однією сім`єю та вели спільне господарство з 1965 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 11).

Відповідно до копії довідки Старостинського округу Новобасанської сільської ради від 22 липня 2021 року № 120 згідно облікових даних Білоцерківського старостинського округу ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею за вищевказаною адресою на день смерті і протягом шести місяців з дня смерті проживав та був зареєстрований ОСОБА_2 співмешканець (а. с. 12).

Судом встановлено, що заявник зверталася до Бобровицької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться на території Білоцерківської сільської ради Ніжинського (раніше Бобровицького) району Чернігівської області, що належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, нотаріус відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку, оскільки у спадкоємця відсутні документи, які б підтверджували факт її родинних відносин з ОСОБА_2 , що підтверджується постановою державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області Кучерявець Л.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 вересня 2022 року (а. с. 7).

До майна померлого ОСОБА_2 Бобровицькою державною нотаріальною конторою Чернігівської області заведено спадкову справу за № 774/2009 (а. с. 33-40).

Згідно з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища гр. ОСОБА_12 24 червня 1989 року уклала шлюб з гр. ОСОБА_13 , після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а. с. 16).

Шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а. с. 17).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюбу гр. ОСОБА_14 28 листопада 2015 року уклала шлюб з гр. ОСОБА_15 . Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_8 (а. с. 18).

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 було розірвано.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюбу гр. ОСОБА_14 05 серпня 2019 року уклала шлюб з гр. ОСОБА_16 . Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_9 (а. с. 19).

ОСОБА_1 відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених наказом Міністерства юстиції україни від 12.01.2011 року № 96/5 в актовому записі про народження заявниці № 26 складеного 16 грудня 1966 року виконавчим комітетом Білоцерківської сілської ради Бобровицького району Чернігівської області та ОСОБА_12 у відомостях про батька дитини доповнити прізвище батька « ОСОБА_17 », по батькові батька « ОСОБА_18 » не можливо, що підтверджується копією висновку начальника Бобровицького відділу відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Черніггіської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а. с. 8).

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 53 КпШС України 1969 року, батьківство може бути встановлено у судовому порядку за заявою дитини по досягненню нею повноліття у випадку народження дитини у батьків, які не перебували у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків до ЗАГСу.

Згідно з ст. 53 КпШС України в якій зазначено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 зазначено, що визначений в ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Згідно з п. 15 вказаної постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 КпШС України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Як зазначено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка була діючою на час дії КпШС України, згідно з ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 "положення про встановлення батьківства, викладені у ч. 3 ст. 53 КпШС України, дають підстави для визнання ознаками сім`ї фактичних шлюбних відносин".

Згідно з п.п. 6,7 Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 29.12.1969 «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» правила частини другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала у шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 1 жовтня 1968 року. У відношенні дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою в шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства, може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства проводиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №570/2797/13-ц від 24.10.2018, аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17.06.2020 справа № 643/12494/16.

Оскільки датою народження заявниці є 1966 рік, то факт батьківства може бути встановлений лише в судовому порядку, так як мати заявниці та особа, яку заявниця вважає своїм батьком вже померли.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації нею свого права на спадщину.

Отже, з огляду на вищезазначене, беручи до уваги всі обставини справи, докази, надані заявником та безпосередньо досліджені в судовому засіданні, вислухавши пояснення свідків, суд робить висновок, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 89, 259, 263-265, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Установити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа: Новобасанська об`єднана територіальна громада Чернігівської області, місцезнаходження: с. Нова Басань Ніжинського району Чернігівської області, вул. Шевченка, буд. 49.

Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2023 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА