Справа № 712/9401/17
Провадження № 4с/712/38/23

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі П`ятун Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 08.06.2023 року звернулася до суду зі скаргою, в якій просить: Визнати неправомірними дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо отримання інформації з розголошенням банківської таємниці про рахунки ОСОБА_1 у банківських установах і рух коштів на них, за період, що передував винесенню судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 коштів; щодо накладення арештів на кошти ОСОБА_1 в банківських установах як самозайнятої особи у розмірі 200% арешту місячного доходу; щодо накладення арешту на аліментні кошти, та на кредитні кошти, що обліковувались на моїх картках.

Скаргу мотивувала наступним: Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.10.2017 у справі №712/9401/17 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 26 липня 2017 року і до повноліття дітей. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист. ОСОБА_2 аліменти не сплачував, родину не забезпечував, виносив меблі і речі з квартири.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.11.2021 року у справі №712/6313/21, залишеного без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 22.02.2022, відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на молодшого сина.

На Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.11.2021 року у справі №712/6313/21, та постанову Черкаського апеляційного суду від 22.02.2022, подано касаційну скаргу. Касаційною інстанцією залишено дане рішення без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу адвоката в загальному розмірі 5 000 гривень.

Оскільки аліменти не доплачувались, не здійснювалась індексація, ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 20 серпня 2021 року за скаргою ОСОБА_1 визнано незаконною бездіяльність державного виконавця Соснівського відділу ДВС та зобов`язано здійснити розрахунок по сплаті аліментів за виконавчим листом № 712/9401/17 Соснівського районного суду міста Черкаси у виконавчому провадженні № 59933254 за період з 22 травня 2019 року по 04 вересня 2019 року з розрахунком індексації суми аліментів, визначених рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси у справі № 712/9401/17 від 20 жовтня 2017 року у твердій грошовій сумі, починаючи з 29 листопада 2017 року.

На виконання вказаної ухвали суду Головним державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості по аліментах відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» та визначено сукупний розмір індексації 972,20 грн.

17 травня 2021 року на адресу Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання представника боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 про здійснення перерахунку аліментів з 16 квітня 2020 року за надмірно сплачені аліменти в рахунок переплати у виконавчому провадженні, яке було мотивовано тим, що один із синів, на користь якого стягувались аліменти, а саме ОСОБА_3 досяг свого повноліття ще ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак з боржника державний виконавець продовжує стягувати аліменти у розмірі, визначеному на двох неповнолітніх дітей.

24 травня 2021 року начальником Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) дана відповідь, що його вирішення не належить до компетенції відділу. В зв`язку з чим, представник боржника ОСОБА_2 - адвокат Драченко В. В. звернувся до суду із скаргою про визнання протиправної відмови Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 30 вересня 2021 року (справа № 712/9401/17) залишено без розгляду скаргу, подану представником боржника ОСОБА_2 - адвокатом Драченко В. В. на дії та рішення державного виконавця Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси.

Державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості станом на 01 вересня 2021 року та встановлено відсутність заборгованості. Разом з тим, в ході проведення зазначеного перерахунку встановлена переплата в розмірі 41 166,72 грн.

У зв`язку із ігноруванням державним виконавцем ст. 1215 ЦК України, ст.ст. 7,14,15,141,150, 155, ст.ст. 173-179, ст.ст. 180-185,192,194-196 СК України та встановленням державним виконавцем на клопотання представника позивача штучної переплати по аліментах, державним виконавцем 25 серпня 2021 року Головному центру підготовки особового складу ДПСУ ім. Генерала-майора Ігоря Момота направлено вимогу про припинення стягнення аліментів. Аліменти не сплачувались на молодшого сина півтора року.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 12 січня 2022 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2022 року та постановою Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду від 12.09.2022, скаргу задоволено частково. Визнано неправомірною та скасовано вимогу Головного державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції про призупинення стягнення за виконавчим листом № 712/9401/17, виданого 24 жовтня 2017 року Соснівським районним судом міста Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 26 липня 2017 року. У задоволенні решти вимог скарги - відмовлено.

В даній справі суди виходили із того, що діючим законодавством не передбачено право державного виконавця припиняти стягнення аліментів за власною ініціативою, що фактично являє собою зміну ухваленого судом рішення при відсутності відповідних ініціатив сторін виконавчого провадження або самого державного виконавця щодо роз`яснення подальшого порядку виконання судового рішення з урахуванням факту досягнення старшою дитиною повноліття.

У справі №712/6313/21 (про збільшення розміру аліментів на молодшого сина) із заявника, як позивача, було стягнуто судові витрати на користь ОСОБА_2 за правничу допомогу за три стадії розгляду справи у загальній сумі 5000 грн.

За вказаними рішеннями судів було видано три виконавчі документи під час початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну (22.02.2022, 28.02.2022) і відкриті у квітні 2022 року (коли був обмежений доступ до АСВП і закриті реєстри) виконавчі провадження № 68828467, 68838670, 69962545.

За цими провадженнями у 2022 році було накладено арешти на рахунки ОСОБА_1 у банківських установах і декілька разів стягнуті кошти з вказаних рахунків, включаючи рахунки джуніор (рахунок молодшого сина).

Виконавче провадження №68838670 було закінчено у зв`язку із повним фактичним виконанням і знято арешт з усіх рахунків заявника постановою ВП №68838670 від 26.10.2022.

А у травні 2023 року знову стягнуто кошти з усіх рахунків і накладено арешти на всі рахунки за постановами від 03.10.2022 ВП №69962545, від 16.08.2022 ВП №68828467.

Вказувала, що державний виконавець перевищив повноваження, оскільки отримав доступ не тільки до банківських рахунків і баніквської таємниці, а й до списку клієнтів, що є адвокатською таємницею.

Державний виконавець наклав арешт на рахунок у АТ КБ «Приватбанк», на який цим же відділом ДВС перераховуються аліменти (аліментний рахунок), що зумовило знову несплату аліментів за травень 2023 року (одержувач ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, код ).

Також, державний виконавець наклав арешт на кредитні кошти банків АТ КБ «Приватбанк» (на суму 15283,75 грн) на рахунок № НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_4 , банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, код та в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (Монобанк) на суму 3000 грн., АТ «УкрСибБанк», в АТ «Ідеабанк» (споживчі кредити).

Державний виконавець арештував і рахунки, за якими заявник ОСОБА_1 здійснює адвокатську діяльність, таким чином вчинив перешкоджання такій діяльності.

Зазначила, що державний виконавець отримав доступ до банківської таємниці, отримав виписки по рахунках, список клієнтів заявника і іншу інформацію, що містить банківську таємницю.

Загальна сума боргу за правову допомогу 5000 грн., але вже стягнуто суму набагато більше і арешт накладено не тільки на кошти заявника в значно більшій сумі, але і на аліментні кошти та кошти банків, що взагалі суперечить вимогам закону позбавило заявника на декілька місяців під час військового стану і бойових дій будь яких засобів існування, а дитину - аліментів.

Арешти досі не знято. Державний виконавець завдяки цим арештам має доступ до конфіденційної інформації і банківської таємниці, адвокатської таємниці.

Звертала увагу, що у виконавчих провадженнях № 68828467, 68838670, 69962545 є відомості, що заявник є самозайнятою особою і її єдине джерело доходів від самозайнятої діяльності, що вже не дозволяло накласти арешт на кошти на вказаних рахунках у розмірі 100% і блокування таких рахунків заборонено. Просила скаргу задовольнити.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.06.2023 року скаргу прийнято до провадження, вирішено розглядати в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття скарги до провадження відкриття провадження від 12.06.2023 року державному виконавцю Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на скаргу.

Представник державної виконавчої служби правом на подання відзиву або письмових пояснень не скористався.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на суд було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE,№ 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19.03.1997 року).

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження», (Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону №1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини 2статті 48 Закону № 1404-VIII заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону №1404-VIII (в редакції, що діяла на час прийняття постанови про арешт рахунків скаржника) не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 59 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно з цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 4статті 59 Закону № 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту з цих коштів згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати (правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 905/361/19).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, крім іншого, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

За змістом положень ч.ч.1, 2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Судом встановлено, що на виконанні у Соснівському відділі ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження №68828467 з примусового виконання виконавчого листа № 712/6313/21 виданого 15.04.2022 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат в сумі 3000 гривень та виконавче провадження № 69962545 з примусового виконання виконавчого листа № 712/6313/21 виданого 30.09.2022 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат в сумі 1000 гривень.

Державним виконавцем Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) винесені постанови у вказаних виконавчих повадженнях від 16.08.2022 та 03.10.2022 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

На виконання вищевказаної постанови накладені алешти на рахунки, які зазначені заявником, у тому числі: аліментний рахунок -одержувач ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, код , рахунок на якому обліковуються кредитні кошти банків АТ КБ «Приватбанк» (на суму 15283,75 грн), рахунок № НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_4 , банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, код та рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (Монобанк) на суму 3000 грн., АТ «УкрСибБанк», в АТ «Ідеабанк» (споживчі кредити).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, у виконавчому провадженні №68838670 з примусового виконання виконавчого листа від 15.04.2022 року №712/6313/21, виданого Соснівським районним судом м.Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат в сумі 1000 гривень виконавче провадження завершено (у зв`язку з надходженням коштів на погашення боргу), та винесена постанова про зняття арешту з коштів боржника.

Згідно ч.1. 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника; постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до пункту 6 ч. 3 розділу І Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону «Про виконавче провадження» повинен визначити статус рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження коштів на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 цього Закону.

Саме такий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 24.02.2021 в справі № 756/1927/15-ц та в постанові від 03.02.2021 в справі № 756/1927/16-ц.

Пунктом 6.9 глави V Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах зі змінами передбачено, що банк для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок.

В той же час, у разі накладення арешту на рахунок на який зараховуються лише соціальні виплати, на такі виплати не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих отримання соціальних виплат на такий рахунок.

Так, скаржник вказує на накладенняя арешту на рахунок, на який зараховуються аліменти на її дитину (одержувач ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), отже вказаний рахунок є соціальним, а кошти на ньому належать дитині.

Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Водночас, не підлягають задоволення скарга в частині скасування арешту з рахунків, на яких обліковуються кредитні кошти.

Так, законодавством не заборонено накладати арешт на кошти боржника отримані останнім в кредит від банківських установ, оскільки вони є власністю боржника. Грошові кошти, які боржник особисто вносить на погашення кредитних зобов`язань також є його власністю.

Посилання скаржника на те, що арешт утруднює виконання боржнику кредитних зобов`язань також доведені не були, оскільки наявність арешту на кошти не позбавляє боржника права вносити грошові кошти на банківські рахунки, відкриті на його ім`я, заборона діє лише, щодо зняття арештованих коштів боржником.

Аналогічні висновки наведені у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.09.2020 у справі №755/13182/19.

Матеріали справи не містять доказів стягнення з ОСОБА_1 в повному обсязі сумм, які вказані у виконавчих листах, що знаходяться на примусовому виконанні в рамках виконавчих проваджень №68828467 та № 69962545 на загальну суму 4000 гривень.

За таких обставин, суд роз`яснює, що згідно п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX:

1) фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

2) юридичні особи - боржники, самозайняті особи (які використовують найману працю фізичних осіб), на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточних рахунків виключно для виплати заробітної плати в розмірі не більше п`яти розмірів мінімальної заробітної плати на місяць на одного працівника такої юридичної особи чи самозайнятої особи, а також для сплати податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Контроль за дотриманням встановлених законом вимог під час здійснення виплат покладається на службових осіб юридичної особи - боржника, самозайняту особу відповідно.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Так, суду не надано доказів щодо про неправомірність постанови державного виконавця, оскільки доказів повідомлення державного виконавця про спеціальний режим інших банківських рахунків скаржника не надано, матеріали скарги не містять доказів розголошення державним виконавцем банківської таємниці на користь третіх осіб, а тому вважає за необхідне задовольнити скаргу в частині зобов`язання державного виконавця скасувати арешт з рахунку, на який зараховуються аліменти на дитину (одержувач ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Керуючись ст. ст. 450-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) зняти арешт з грошових коштів, накладений постановою від 16.08.2022 року у ВП № №68828467 та постановою від 03.10.2022 у ВП № 69962545, які є виплатами аліментів на дитину, на рахунку: одержувач ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 27.06.2023 року.

Головуючий Т.Є.Троян