Справа №443/1505/22
Провадження №2/443/124/23
РІШЕННЯ

іменем України

06 квітня 2023 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

представника позивача адвоката Яременка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , територіальна громада села П`ятничани в особі Бібрської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, у якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , право власності на частину земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,6173 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю II-ЛВ №015417 від 26.02.2001 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся по батьковій лінії - ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої окрім іншого увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області загальною площею 1,6173 га, належні померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю II-ЛВ №015417 від 26.02.2001 року. ОСОБА_6 на випадок смерті заповіту не залишала, а тому спадкування відбулося за законом. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом на час смерті ОСОБА_6 були її сини: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . ОСОБА_8 спадщину після смерті матері не прийняв у жоден із передбачених законом способів. Натомість, ОСОБА_7 і ОСОБА_4 звернулися до Жидачівського районного суду із позовами про визнання за ними права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті їх матері ОСОБА_6 . Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 12.05.2008 року у справі №2-606/2008, за ОСОБА_7 визнано в порядку спадкування за законом право власності на половину земельної ділянки площею 1,6173 гектарів в межах згідно з планом, що знаходиться на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала його матері ОСОБА_6 . Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 12.05.2008 року у справі №2-607/2008, за ОСОБА_4 визнано в порядку спадкування за законом право власності на іншу половину земельної ділянки площею 1,6173 гектарів в межах згідно з планом, що знаходиться на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала його матері ОСОБА_6 . Зазначає, що отримавши рішення суду, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 юридично не оформили спадщину, а саме не зареєстрували за собою права власності на свої частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради загальною площею 1,6173 га. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_7 , після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшла частина земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,6173 га, що він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_6 , на підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 12.05.2008 року у справі №2-606/2008 року, однак на своє ім`я юридично не оформив. Зазначає, що спадкоємцями першої черги спадкування за законом на час смерті ОСОБА_7 були його дружина ОСОБА_5 , сини ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка шляхом подачі відповідної заяви у Шосту Львівську державну нотаріальну контору, внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №324/10. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька в користь матері. Згодом ОСОБА_5 вирішила юридично оформити спадщину, але через відмову нотаріуса була вимушена звертатися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 07.02.2011 року у справі №2-123/11, за ОСОБА_5 визнано право власності на частину будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1 та на частину земельної ділянки площею 1,6173 га, на території Соколівської ради Жидачівського району Львівської області, належну ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю II-ЛВ №015417 від 26.02.2001 року, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7 . Отримавши рішення суду, ОСОБА_5 не зареєструвала за собою право власності на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради загальною площею 1,6173 га.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивача - ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої окрім іншого, увійшли частина земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,6173 га, що вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 , на підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 07.02.2011 року у справі №2-123/11, однак на своє ім`я юридично не оформила. На випадок своєї смерті ОСОБА_5 залишила заповіт, посвідчений у Шостій Львівській державній нотаріальній конторі, зареєстрований в реєстрі за № 3-426 від 20.04.2011 року. Згідно цього заповіту, ОСОБА_5 заповіла належну їй на праві приватної власності частину квартири АДРЕСА_2 , синові ОСОБА_1 . Позивач у визначений законом термін звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Сагайдак О.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №17/2016, а 31.05.2021 року йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом відносно 2/5 частин квартири АДРЕСА_2

29.09.2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свої матері, однак нотаріус відмовив через відсутність документів, підтверджуючих право власності померлої ОСОБА_5 на вказану частину земельної ділянки та факту її державної реєстрації

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 21.12.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 01.02.2023 року в порядку витребування доказів зобов`язано Шосту Львівську державну нотаріальну контору в особі керівника в строк до 01 березня 2023 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області матеріали або належним чином завірені копії спадкової справи №324/10, заведеної після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . В порядку витребування доказів зобов`язано приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Сагайдак Оксану Павлівну в строк до 01 березня 2023 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області матеріали або належним чином завірені копії спадкової справи №17/2016, заведеної після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

28.02.2023 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сагайдак О.П. надіслано копі. спадково/ справи №17/2016, яка заводилася після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою від 17.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд по суті.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з мотивів викладених у позовній заяві, просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, 26.01.2023 року подав заяву згідно якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивача, наслідки визнання позову, передбачені ст.206 ЦПК України йому зрозумілі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, 26.01.2023 року подав заяву згідно якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивача, наслідки визнання позову, передбачені ст.206 ЦПК України йому зрозумілі.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, 23.02.2023 року подав заяву згідно якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивача, наслідки визнання позову, передбачені ст.206 ЦПК України йому зрозумілі.

Представник третьої особи Бібрської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, не подав письмових пояснень, клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило, та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату та час розгляду справи

У зв`язку з цим суд визнає причини неявку представника третьої особи неповажною та вважає, що справу можливо слухати у їх, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 82 ЦПК України передбачено підстави звільнення від доказування.

Так, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.2 ст. 82 ЦПК України).

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_6 (а.с.75).

Згідно свідоцтва про одруження серія № НОМЕР_2 , 29.12.1970 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 , 1946 року народження та ОСОБА_11 , 1952 року народження (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а.с.76 на звороті).

Як видно із свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а.с.77).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 , виданим Соколівською сільською радою Жидачівського району Львівської області від 03.01.2006 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області загальною площею 1,6173 га, належні померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю II-ЛВ №015417 від 26.02.2001 року (а.с.20-21).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилася, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру №70730331 від 25.11.2022 року, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 12.05.2008 року у справі №2-606/2008, визнано за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування за законом:

- на 1/2 частину будинковолодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1 , що згідно свідоцтва про право особистої власності, виданого виконкомом Жидачівської районної ради народних депутатів на підставі рішення Жидачівської районної ради за №1122 від 18.05.1989 р. і зареєстрованого Стрийським МЕТІ належав ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- на 1/2 частину земельної ділянки площею 1, 6173 гектарів в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.12).

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 12.05.2008 року у справі №2-607/2008, визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом:

-на 1/2 частину будинковолодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1 , що згідно свідоцтва про право особистої власності, виданого виконкомом Жидачівської районної ради народних депутатів на підставі рішення Жидачівської районної ради за №1122 від 18.05.1989 р. і зареєстрованого Стрийським МБТІ;

-на грошовий вклад, що знаходиться на рахунку № 2103 Жидачівського відділення ощадного банку № 6313, належні ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- на 1/ 2 частину земельної ділянки площею 1, 6173 гектарів в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.13).

Судом також встановлено, що після набрання законної сили вищевказаних рішень суду ОСОБА_7 та ОСОБА_4 юридично не оформили спадщину, а саме не зареєстрували за собою права власності на свої частки (по частки) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради загальною площею 1,6173 га.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_6 , виданим міським відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 26.03.2010 року (а.с.14)

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшла частина земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,6173 га, що він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_6 , на підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 12.05.2008 року у справі №2-606/2008 року, однак на своє ім`я спадщину юридично не оформив.

Судом також встановлено, що ОСОБА_7 заповіту не залишав, а відтак спадкування відбулося за законом.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Судом також встановлено, що серед спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 , була його дружина ОСОБА_5 , а також сини: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Однак, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину після смерті батька, у жодний спосіб передбачений законом спосіб не прийняли

Натомість ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка шляхом подачі відповідної заяви у Шосту Львівську державну нотаріальну контору, внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №324/10 (а.с.70 на звороті).

Крім того, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька в користь матері, що підтверджується також їхніми письмовими заявами, які подані державному нотаріусу Шостої Львівської державної нотаріальної контори (а.с.71-72).

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 07.02.2011 року у справі №2-123/11, визнано за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 право власності на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 1.6173 га, розташованої на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, належну ОСОБА_6 на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю, серія ІІ-ЛВ № 015417, виданого 26.02.2001 року Жидачівською районною радою народних депутатів Львівської області, на підставі рішення Жидачівської районної ради від 16.06.2000 року № 194, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 199, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с.16).

Судом також встановлено, що після набрання законної сили вищевказаного рішення суду ОСОБА_5 не зареєструвала за собою право власності на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради загальною площею 1,6173 га.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_7 , виданим Сихівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 12.08.2018 року (а.с.17).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли частина земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,6173 га, що вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 , на підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 07.02.2011 року у справі №2-123/11, однак на своє ім`я юридично не оформила.

За життя ОСОБА_5 , 20.04.2011 року було складено заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Шостої Львівської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №3-426, згідно якого остання заповіла належну їй на праві приватної власності частину квартири АДРЕСА_2 своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.19).

Згідно ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у визначений законом термін звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Сагайдак О.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №17/2016 (а.с.53-111), а 31.05.2021 року йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом відносно 2/5 частин квартири АДРЕСА_2 .

31.05.2021 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з 2/5 часток у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.19).

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Оскільки вищезазначеним заповітом не охоплено все майно, а стосувався такий лише квартири АДРЕСА_2 , то все інше спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкувалося за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Судом встановлено, що крім позивача, іншими спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 є його брати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно поданих письмових заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то останні позовні вимоги визнають та не заперечують проти ухвалення рішення на користь позивача (а.с.37, 42, 43, 44).

З метою оформлення права власності на спадкове майно, а саме на частину земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,6173 га, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Однак, постановою приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Сагайдак О.П. №55/02-14 від 22.09.2022, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на частку у спадщині за законом після померлої матері ОСОБА_5 на частину земельної ділянки, площею 1,6173 га,, що розташована на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області ділянок, у зв`язку із тим, що не подані документи необхідні для вчинення такої нотаріальної дії (а.с.23).

Зі змісту вказаної постанови випливає, що ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Водночас, згідно з роз`ясненнями, викладеними Міністерством юстиції України у своєму листі № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Крім того, п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом щодо спадкового майна.

Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 та листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

Доказом того, що покійній ОСОБА_5 належала частина земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,6173 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю II-ЛВ №015417 від 26.02.2001 року, є рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 12.05.2008 року у справі №2-606/2008, рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 07.02.2011 року у справі №2-123/11 (а.с.12, 16).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом положень ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та в інший спосіб такі перешкоди не можуть бути усунуті.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. При цьому, в даному випадку, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , право власності на частину земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,6173 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю II-ЛВ №015417 від 26.02.2001 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 квітня 2023 року.

Головуючий суддя С.І Сливка