Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2023 Справа №607/17870/22

Провадження №2/607/416/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

представника позивача адвоката Строцень Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

08.12.2022 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 13.05.2009 розірвано. За час перебування у шлюбі в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час вона разом з сином ОСОБА_3 фактично проживають по АДРЕСА_1 . Вона самостійно забезпечує свого сина всім необхідним, харчуванням одягом та дозвіллям. Однак вона не може повністю забезпечити потреби свого сина ОСОБА_3 одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування. Так, на даний час ОСОБА_3 досяг повноліття та є студентом 4 курсу Бахмутського коледжу транспортної інфраструктури, спеціальність «Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології», строк навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023. Таким чином, у зв`язку з навчанням ОСОБА_3 позбавлений можливості працевлаштуватися та самостійно отримувати доходи, у зв`язку з чим потребує допомоги від батьків, зокрема на харчування, проїзд, придбання канцелярського приладдя, одягу, тощо. Відповідач є молодою, здоровою людиною, перебуває у працездатному віці та на утриманні інших дітей немає. При цьому, будь-яких видів допомоги та доходів вона не отримує, а тому не може самостійно оплачувати усі потреби сина. Враховуючи вищевикладене, позивач просить позов задовольнити та стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову до суду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.12.2022 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03.02.2023 судом зареєстровано відзив відповідача ОСОБА_2 , згідно з яким він повністю заперечує проти заявленого позову. Пред`явлений позов вважає необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Їх спільний з позивачем син ОСОБА_3 досяг повноліття та навчається на четвертому курсі ОСОБА_4 коледжу транспортної інфраструктури, форма навчання бюджетна. При цьому, в позовній заяві не зазначено, чи отримує син стипендію та її розмір. Отримання стипендії та її розмір, чи причини не отримання стипендію мають суттєве значення для вирішення справи, оскільки ці обставини характеризують матеріальне становище повнолітньої дитини, на яку стягуються аліменти. Йому відомо, що син ОСОБА_5 працевлаштований та працює в одному з відділень «Нової Пошти» в м. Тернополі, сам себе матеріально забезпечує та проживає окремо від позивача. З наданої позивачем копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не вбачається фактичне місце проживання сина ОСОБА_5 разом з позивачем. Крім цього, позивач не вказала, що син, як внутрішньо переміщена особа, отримує державну допомогу на проживання в розмірі 2000 грн. щомісячно. Таким чином, син ОСОБА_5 навчається на бюджетній формі навчання за рахунок державного бюджету, при цьому при задовільній успішності має право на одержання стипендії, навчається дистанційно в онлайн-режимі, а тому відсутні витрати на проїзд до місця навчання. Відтак, позивач не довела належними та допустимими доказами потребу повнолітнього сина у його матеріальному забезпеченні станом на день звернення до суду. Вважає, що оскільки його повнолітній син працює та отримує стипендію, допомогу на проживання внутрішньо переміщеної особи, він належним чином матеріально забезпечений.

Крім цього, відповідач зазначив, що він є внутрішньо переміщеною особою та на даний час проживає у м. Кропивницький. Разом з дружиною ОСОБА_6 , яка також є внутрішньо переміщеною особою, та сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у липні 2022 року вони перемістились у м. Кропивницький, де винаймають квартиру, орендна плата за яку становить 7000 грн щомісячно та в опалювальний сезон розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг становить 3000-4000 грн. У зв`язку з вимушеним внутрішні переміщенням його сім`ї довелося докладати значних зусиль та фінансових витрат для організації життя в м. Кропивницькому. На даний час він працює в ТОВ «Кіровоградхліб 2014» та отримує заробітну плату в розмірі 12 000 грн без вирахувань ПДФО та військового збору. Його дружина ОСОБА_8 у вересні 2022 року працевлаштувалась в Іванівський ЗЗСО, її заробітна плата складає 6435 грн. враховуючи, що сукупний дохід його сім`ї складає 23 095 грн, де 9660 грн його заробітна плата, 6435 грн заробітна плата дружини, 7000 грн сукупна допомога його сім`ї як внутрішньо переміщеним особам, з них 10 000-11 000 грн йде на оплату житлово-комунальних послуг. На всі інші потреби його сім`ї залишається близько 12 000 грн, тобто на кожного члена сім`ї припадає близько 4000 грн, що є меншим ніж заробітна плата ОСОБА_3 за його місцем роботи у відділенні «Нової пошти». Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.02.2023 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. Зобов`язано Бахмутський коледж транспортної інфраструктури надати суду в термін до 02 березня 2023 рок інформацію щодо отримання студентом 4 го курсу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стипендії за період навчання та її розміру. У випадку не отримання студентом 4 го курсу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стипендії за період навчання повідомити причини її невиплати. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» надати суду в термін до 02 березня 2023 року інформацію щодо працевлаштування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та розмір виплаченої йому заробітної плати за весь період роботи в ТОВ «Нова пошта».

16.02.2023 судом зареєстровано відповідь на відзив позивача ОСОБА_1 , згідно з якою позивач зазначає, що їх спільний син навчається на денній формі навчання в Бахмутському коледжі транспортної інфраструктури, форма навчання бюджетна. Однак, на даний час син стипендії не отримує та доходів як студент немає. Крім цього, на момент подання позовної заяви син ОСОБА_3 був безробітним. Зважаючи на скрутне матеріальне становище син був змушений влаштуватись на роботу для того щоб мати можливість оплачувати оренду кімнати в гуртожитку та комунальні послуги, оскільки у неї не вистачає коштів для належного забезпечення усіх потреб сина, в тому числі одягом, продуктами харчування та канцелярським приладдям. Зазначила, що твердження відповідача щодо одержання їх сином державної допомоги у розмірі 2000 грн не відповідає дійсності, оскільки з моменту взяття сина на облік внутрішньо переміщеної особи, а саме з 21.11.2022 останній не отримував та станом на даний час не отримує жодного виду соціальної допомоги, як внутрішньо переміщена особа. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Строцень Т.О.в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив задовольнити у повному обсязі. Додатково зауважив, що довідка видана Бахмутським коледжом транспортної інфраструктури свідчить про нарахування, однак не про виплату стипендії ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 13.05.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Артемівського району Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №31 від 13.05.2009.

ОСОБА_2 та ОСОБА_10 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 21.07.2004 Артемівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №372.

08.06.2019 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 08.06.2019, виданим виконкомом Іванівської сільської ради Бахмутського району Донецької області, актовий запис №1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_12 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 07.11.2019, виданим Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №639.

Як вбачається з договору найму (оренди) від 31.10.2022, укладеного між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , ОСОБА_6 орендує квартиру по АДРЕСА_2 . Оплата за найм складає 7000 грн на місяць.

З довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за №6117/ від 16.11.2022, виданої Відділом з прийому громадян Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, вбачається, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_3 , фактичним місцем проживання/перебування АДРЕСА_1 .

19.10.2022 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданим Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №417.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_16 , батьками якого є ОСОБА_14 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 10.11.2022, Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №383.

Як вбачається з довідки за №02/203381 від 05.12.2022, виданої Бахмутським коледжом транспортної інфраструктури, ОСОБА_3 є студентом 4 курсу денної форми навчання спеціальності «Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології» Бахмутського коледжу транспортної інфраструктури. Форма навчання бюджет, строки навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023.

Як слідує з інформації щодо отримання студентом четвертого курсу ОСОБА_3 стипендії за період навчання та її розміру, наданої на запит суду Бухмутським коледжом транспортної інфраструктури, за період з вересня 2019 року по лютий 2023 року ОСОБА_3 нараховано стипендію у загальному розмірі 52 249,64 грн.

Згідно з інформаційним листом ТОВ «Нова пошта» за №776-23к від 02.03.2023, ОСОБА_3 працевлаштований на посаді фахівець (ділянки) Ділянка завантаження ) місто, міжрегіон) Термінал Тернопіль (поштовий) з 06.12.2022 по теперішній час.

З довідки за №511/д-2023 від 02.03.2023, виданої ТОВ «Нова пошта» вбачається, що розмір доходу ОСОБА_3 за період з 06.12.2022 по 28.02.2023 становить 31 170,29 грн.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

Згідно зі статтями 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітнім, однак продовжує навчатись в Бахмутському коледжі транспортної інфраструктури на державній формі навчання.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 на момент пред`явлення позову та на даний час офіційно працевлаштований у ТОВ «Нова пошта», отримує стабільний дохід у розмірі понад 8000 грн щомісячно. Крім цього, ОСОБА_3 щомісячно нараховується стипендія, яка на даний час перевищує 1000 грн.

Відтак, суд вважає, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено факту необхідності надання відповідачем матеріальної допомоги своєму синові ОСОБА_3 , оскільки доказів про наявність в сина потреби в матеріальній допомозі з боку відповідача саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо) позивачем не надано та судом не встановлено.

Більше того, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконання, що син сторін ОСОБА_3 може самостійно забезпечувати своєї потреби у харчуванні, навчанні, тощо, оскільки, як вже зазначалось судом, останній працевлаштований, отримує стабільний дохід та має право на отримання стипендії від навчального закладу, де навчається.

Окрім цього, суд зауважує, що позивачем ОСОБА_1 не надано доказів щодо перебування сина ОСОБА_3 на її утриманні. Так, з долученої позивачем довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №6117- від 21.11.2022 не вбачається, що син сторін проживає разом з позивачем, оскільки така довідка не містить повної інформації стосовно фактичного місця проживання/перебування ОСОБА_3 .

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги той факт, що позивачем не доведено існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, слід відмовити.

Керуючись ст. ст.4, 10, 81, 259, 263-268, 272, 273, 352, 354, 355, Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180,182,183,199 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 10.04.2023.

Відомості учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса місця реєстрації проживання: АДРЕСА_5 , адреса фактичного місця перебування : АДРЕСА_6 .

Головуючий суддяН. Р. Кунець