н/п 2/953/800/23
УХВАЛА
"31" березня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді - Єфіменко Н.В.,
за участі секретаря - Лущан В.О.,
22 вересня 2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ПП «ПАРТІЯ ШАРІЯ» в особі представника адвоката Погребняка Д.Є. до ОСОБА_1 про стягнення штрафу за договором та зобов`язання вчинити дії.
28.09.2021р. ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Зуба Г.А. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правами загального позовного провадження.
30.11.2021р. ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Зуба Г.А. задоволена заява представника Політичної партії «Партія Шарія» - адвоката Мусійченка М.Г. про відвід судді, суддею Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А. заявлений самовідвід, справа передана для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду.
30.11.2021 за протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана у провадження судді Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В.
01.12.2021р. ухвалою Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В. справа прийнята до провадження.
15.03.2023р. відповідачем подано заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
До судового засідання, призначеного на 31.03.2023р. сторони, належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, не з`явились, колишнім представником відповідача ОСОБА_1 повідомлено про розірвання договору на представництво інтересів, інші учасники судового провадження причину неявки суду не сповістили, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надійшло.
З огляду на зазначене, відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності учасників судового процесу.
Розглянувши клопотання відповідача, дослідивши матеріали справи, суд висновує:
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Справедливість судового рішення вимагає, аби таке рішення достатньою мірою висвітлювало мотиви, на яких воно ґрунтується. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у контексті обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди повинні дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав і свобод, гарантованих Конвенцією.
Європейський суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) у пункті 53 рішення від 08 квітня 2010р. у справі «Меньшакова проти України» зазначив, що право на судне є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету, за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. пункт 57 рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdanev.theUnitedKingdom),SeriesA,№ 93).
У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).
Рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року у справі № П/857/1/22, залишеним без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року (провадження № А/990/14/22), заборонено діяльність ПП «Партія Шарія», передано майно, кошти та інші активи ПП «Партія Шарія», її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

Таким чином, політична партія «Партія Шарія» з 16.06.2022р. припинена.

Предметом позову ПП «Партія Шарія» є немайнові відносини пов`язані з політичною діяльністю позивача, а саме, - дотримання відповідачем умов укладеного з позивачем договору про конфіденційність та укладеної в межах вказаного договору угоди про захист конфіденційної інформації ПП «Партія Шарія», отже, правонаступництво у вказаних правовідносинах не допускається.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, за припинення юридичної особу, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась.

Керуючись ст. ст. 2, 142, 177, ч. 2 ст. 247, п. 7 ч. 1 ст. 255, 257, 352, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовною заявою Політичної партії «ПАРТІЯ ШАРІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу за договором та зобов`язання вчинити дії - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -