СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13072/22

пр. № 2-о/759/46/23

04 квітня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеда О.М.,

за участю секретаря - Багінської І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, починаючи з 15.08.2007 року по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивував тим, що з 15.12.1999 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебували у зареєстрованому шлюбі. 14.08.2007 року вказаний шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу сторони продовжували проживати однією сім`єю, як чоловік та жінка без шлюбу у квартирі, разом вели спільне господарство, купували речі, предмети домашнього вжитку та одягу, продукти харчування, мали спільний сімейний бюджет, піклувалися один про одного, спільно проводили дозвілля та відпочинок. Після смерті спадкодавця він звернувся до 1 київської державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини.

31.05.2022 року Завідувачем 1 київської державної нотаріальної контори М. Супліченко заявнику було відмовлено у спадкуванні, для встановлення факту проживання однією сім`єю не менше 5 років рекомендовано звертатися до суду.

Ухвалою суду від 04.10.2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

20.02.2023 року на адресу суду з 1 київської державної нотаріальної контори надійшли матеріали спадкової справи та заява про слухання справи у відсутності їх представника, просять рішення ухвалити з врахуванням чинного законодавства.

Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у заяві обставинам.

Представник 1 київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду лист, в якому заінтересована особа просить заяву розглядати без участі її представника.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що є сусідом заявника. Вказував, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом як сім`я, навіть оточюючі і не знали, що вони розірвали шлюб. Заявник піклувався про дружину.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомила, що є сусідкою заявника. Зазначила, що давно знає це подружжя, знає також, що вони вели здоровий спосіб життя, кожен ранок бігали на стадіоні та були дуже гарною парою.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15.12.1999 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 15.12.1999 року (а.с.7).

14.08.2007 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 14.08.2007 року (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис №9365, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 29.04.2022 року (а.с.12).

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи.

Згідно матеріалів спадкової справи до 1 київської державної нотаріальної контори 31.05.2022 року звернувся ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У пункті 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

У частині першій статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно із частинами першою та другою статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи не вбачається на етапі розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення зазначеного юридичного факту спору про право між заявником та органом місцевого самоврядування.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.02.2021 року у справі № 725/3535/18.

У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами ч. ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що заявник уклала шлюб з ОСОБА_2 15.12.1999 року та продовжув проживати разом зі спадкодавцем однією сім`єю, як подружжя, і після розірвання шлюбу у 2007 році.

З огляду на зазначене, з урахуванням пояснень свідків, наданих в судовому засіданні, доказів, наданих заявником та досліджених під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що факт проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю з 15.08.2007 року по 28.04.2022 року є доведеним.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 12, 76-81, 141, 263-265, 268, 273, 293, 354 ЦПК України, ст. ст. 392, 1216, 1264 ЦК України, ст. 3 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, починаючи з 15 серпня 2007 року по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Журибеда