Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А, за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АлВЕНТУС ЛІЗИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В ИВ:

Позивач звернувся з до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором фінансового лізингу № ЧГ-1399 від 11 серпня 2021 року в розмірі 150 024, 65 гр.

Посилається в позові на те, що 11 серпня 2021 року між ТОВ «АлВЕНТУС ЛІЗИНГ» та відповідачем був укладений Договір фінансового лізингу № ЧГ-1399.

Відповідно до Акту приймання-передачі відповідачу був переданий транспортний засіб - автомобіль КІА/ бувший у використанні/, 1999см.куб./газ/АКПП, VIN: НОМЕР_1 , седан, сірий, 2013, який був придбаний та зареєстрований на праві власності за товариством та передано відповідачу в користування.

Відповідач порушив графік платежів за умовами договору, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість.

У зв`язку з цим 31 жовтня 2022 року відповідачу було направлено повідомлення про усунення порушень за умовами договору та добровільну сплату заборгованості до 11 листопада 2022 року.

Відповідно до п.8.4.1 договору у випадку, передбаченому п.8.2 загальних умов договору, він вважається розірваним/припиненим/ на 10-й календарний день з дня надіслання відповідного письмового повідомлення лізингодавця на адресу лізингоодержувача.

Таке повідомлення було направлено відповідачу 11 листопада 2022 року засобами поштового зв`язку «Укрпошта», а тому припиненням договору є 21 листопада 2022 року.

Не дивлячись на це, об`єкт фінансового лізингу відповідачем повернуто не було.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.20 Закону України « Про фінансовий лізинг» у разі відмови лізингодавця від договору та неповернення лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право вимагати дострокову сплату розміру всіх майбутніх лізингових платежів у частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу.

На момент звернення до суду договір фінансового лізингу припинено 21 листопада 2022 року, автомобіль вартістю 279 797, 33 гр. не повернуто, заборгованість не обслуговується.

Вартість автомобіля, зобов`язання по оплаті якого взяв на себе відповідач, становила 195 858, 13 гр. за вирахуванням авансового лізингового платежу в розмірі 83 939, 20 гр.та внесених платежів відповідно до Графіку.

Станом на 05 грудня 2022 року заборгованість відповідача за умовами договору становить 150 024, 65 гр.

Виходячи з цього, невиконання відповідачем умов договору, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 29 грудня 2022 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 02 лютого 2023 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Відповідачу двічі направлялися вказані документи за зазначеною в позові адресу, які двічі повернулися до суду без вручення за закінченням терміну зберігання.

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно зі ст.2 Закону відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3. 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За змістом ч.1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За своєю правовою природою договір про фінансовий лізинг є змішаним договором, оскільки містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу.

На правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання позивачем, як лізингодавцем, лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність відповідачу, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

За змістом ч.1 ст. 24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Відповідно до вимог ст. 799 ч. 2 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

З матеріалів справи вбачається, що укладений між сторонами Договір фінансового лізингу нотаріально посвідчений не був.

З точки зору закону, а саме ч.2 ст.215 ЦК України, нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду.

Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не породжує (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Керуючись ст.ст. 15, 16,24, 203, 215, 220, 628, 799, 806 ЦК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 12,13, 76-81, 137, 141, 209, 258, 259, 263- 268, 272, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «АлВЕНТУС ЛІЗИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Шереметьєва