Справа № 463/3574/22 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/811/494/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

у травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28 серпня 2021 року близько 03 год. 31 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , на 142 км. + 300 м. автошляху М-09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська у смт. Куликів, рухаючись по головній дорозі в крайній правій смузі, не врахував дорожньої обстановки, а саме, вологого покриття дороги, виїхавши на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з належним їй автомобілем марки «Mazda 3», НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого її автомобіль отримав механічні пошкодження. Стверджує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mazda 3», НОМЕР_2 , становить 155 652,33 грн. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 17 вересня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначає, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , була застрахована у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» за полісом АР 1068290. Вказує, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю чи майну третьої особи, у зв`язку з чим вона звернулася до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак, таке їй не виплачено. Вважає, що Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» як страховик винуватця дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний виплатити їй страхове відшкодування без ПДВ в розмірі 72 075.89 грн. та 2000 грн. витрат на евакуацію пошкодженого автомобіля, а в загальному 74 275,89 грн. Наголошує, що різниця між фактичною вартістю ремонту з врахуванням заміни зношених деталей на нові та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком, підлягає стягнення з винуватця дорожньо-транспортної пригоди, а відтак, з ОСОБА_2 на її користь підлягає стягненню 83 576.44 грн. Крім того, відповідачі повинні відшкодувати їй вартість оцінки пошкодженого транспортного засобу, яка становить 3400 грн.

З наведених підстав просить:

-стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 74 275,89 грн.;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 83 576.44 грн.;

-стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 витрати на експертизу вартості відновлювального ремонту автомобіля у сумі 3400 грн. та сплату судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 74 275,89 грн. страхового відшкодування.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 83 576.44 грн. відшкодування майнової шкоди.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 2342,40 грн. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2636.13 грн. судових витрат.

Рішення суду оскаржило Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що порядок здійснення страхового відшкодування за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначається виключно Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відтак якщо норми цього закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього закону. Зазначає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, а враховуючи, що автомобіль марки «Mazda 3», НОМЕР_2 , в експлуатації більше 16 років, коефіцієнт фізичного зносу становить 0,7, що не враховано при визначені розміру збитків. Крім того, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, відтак, сума страхового відшкодування складає 62730.56 грн. Вказує, що законом не передбачено виплат у зв`язку з проведенням потерпілим власної експертизи, якщо є різниця у сумі страхового відшкодування. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов в частині вимог до Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» задовольнити частково, стягнувши страхове відшкодування в розмірі 62 730.56 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» є страховиком цивільно-правової відповідальності водія автомобіля марки «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , який є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, а відтак, з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 74 275,89 грн.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що 28 серпня 2021 року близько 03 год. 31 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , на 142 км. + 300 м. автошляху М-09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська у смт. Куликів, рухаючись по головній дорозі в крайній правій смузі, не врахував дорожньої обстановки, а саме, вологого покриття дороги, виїхавши на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з належним їй автомобілем марки «Mazda 3», НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого її автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 17 вересня 2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та обрано йому покарання у виді адміністративного штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 підтверджується, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Mazda 3», НОМЕР_2 , 2005 року випуску.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», що підтверджується полісом № АР1068290.

Полісом № АР1068290 передбачений ліміт відповідальності страховика по життю та здоров`ю в розмірі 260 000 грн., по майну 130 000 грн., франшиза в розмірі 0.00 грн.

Квитанцією від 28 серпня 2021 року підтверджується, що ОСОБА_1 сплатила 2200 грн. за евакуацію автомобіля марки «Mazda 3», НОМЕР_2 , з місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 36).

11 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та судовим експертом Вербовим Володимиром Володимировичем укладено договір про виконання судової експертизи № 250-21.

Згідно з висновком автотоварознавчої експертизи № 250, складеним 08 листопада 2021 року судовим експертом Вербовим В.В. на підставі договору № 250-21 від 11 жовтня 2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mazda 3», НОМЕР_2 , становить 155652,33 грн., вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля марки «Mazda 3», НОМЕР_2 , з врахуванням ПДВ у вартості складових становить 77647.76 грн., а вартість матеріального збитку без врахування ПДВ становить 72075,89 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15, провадження № 14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки..

Як вбачається з матеріалів справи 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 1324/21 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 09 вересня 2021 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 на замовлення ТзОВ «Кредо», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mazda 3», НОМЕР_2 , включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування, становить 150 847,96 грн., вартість відновлювального ремонту включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування, з врахуванням зносу становить 71 013.47 грн.

Велика Палата Верховного Суду не відступила від правового висновку, зробленого у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6 -691 цс15 про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. Верховний Суд зазначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає в межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту відповідальність несе безпосередній винуватець.

На думку колегії суддів, з врахуванням положень ст. 29 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звіті № 1324/21 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 09 вересня 2021 року вірно розраховано розмір страхового відшкодування, оскільки враховано коефіцієнт фізичного зносу автомобіля (70%), що відповідає нормам закону, в той час як у висновку автотоварознавчої експертизи № 250 від 08 листопада 2021 року вартість відновлювального ремонту розраховано без врахування коефіцієнту фізичного зносу, а відтак, такий не може братися до уваги.

Отже, загальний розмір заподіяної позивачу шкоди становить 153047,96 грн., що складається з вартості відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 150 847,96 грн. та витрат на евакуацію транспортного засобу в розмірі 2200 грн.

Разом з тим, вартість відновлювального ремонту, включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування, з врахуванням зносу становить 71 013.47 грн.

Згідно з пунктом 196.1.3 статті 196 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов`язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів.

Таким чином, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах.

Водночас у разі, якщо придбання послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати страхового відшкодування повинен здійснюватися без урахування сум податку на додану вартість.

Відтак, страховик не може бути примушений до виплати податку на додану вартість у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума податку нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), у свою чергу, має бути платником податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

З огляду на те, що страхове відшкодування перераховується безпосередньо на рахунок потерпілої особи, відсутні докази оплати проведеного ремонту зі сплатою податку на додану вартість, колегія суддів приходить до висновку про те, що у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», як у страховика винуватця дорожньо-транспортної пригоди, виник обов`язок з відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Mazda 3», НОМЕР_2 , з урахуванням зносу, зменшеної на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Враховуючи наведене, з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 62730,56 грн.

Оскільки у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, такий обов`язок виник у винної особи, яким є відповідач ОСОБА_2 , що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц, провадження № 61-18840 св18.

Враховуючи наведене, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 90 317.40 грн. відшкодування майнової шкоди, що є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку по зміну рішення суду в частині визначення розміру відшкодування шкоди кожним з відповідачів, зміні також підлягає і розподіл судових витрат за результатами розгляду справи, а саме, з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2040.57 грн. судових витрат, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2937.96 грн. судових витрат, з ОСОБА_2 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» підлягає стягненню 2367,78 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2023 року в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 74 275,89 грн. страхового відшкодування, стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 83 576.44 грн. відшкодування майнової шкоди та в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 62730,56 грн. страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 90 317.40 грн. відшкодування майнової шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 2040.57 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2937.96 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» 2367,78 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 10.04.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк