Головуючий у І інстанції Ключник А.С.
Провадження №22-ц/824/5129/2023 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Гуля В.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , який діє законним представником малолітньої доньки ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та поділ особових рахунків, визнання договору оренди недійсним та виселення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , звернулись до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , який діє законним представником малолітньої доньки ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та поділ особових рахунків, визнання договору оренди недійсним та виселення.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року клопотання відповідача ОСОБА_6 про зупинення провадження у справі задоволено, провадження у справі зупинено відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, до припинення перебування відповідача ОСОБА_6 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 через представника - адвоката Кишеню В.С. подали на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просили ухвалу про зупинення провадження скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 посилались на те, що 21 грудня 2022 року по справі проведено підготовче засідання. Позивачі погоджуються із судом у аспекті того, що якщо відповідач подає заяву про зупинення розгляду, при цьому він проходить службу у Збройних Силах України, переведених на воєнний стан, провадження на основі положень ЦПК зупиняється.

Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі зазначено, що відповідачем було подано клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням його у складі ЗСУ та безпосередньою участю у бойових діях у Донецькому операційному районі, однак матеріали справи такого клопотання відповідача не містять.

Крім цього, 14.12.2022 року представником позивачів до суду направлено заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду. Якби це клопотання позивачів було розглянуте судом до вирішення питання про зупинення провадження, необхідність в зупиненні провадження відпала б, оскільки позивачі просили залишити без розгляду ті вимоги, які адресовані саме відповідачу ОСОБА_6 .

Таким чином, судом не проаналізовано, що заява позивачів про залишення частини вимог позову без розгляду подана з метою взагалі виключити участь відповідача ОСОБА_6 у справі. Позивачами спільно було вирішено, що вимоги, заявлені до ОСОБА_6 , повинні бути залишені без розгляду. При цьому, клопотання відповідача від 20.12.2022 року стосувалося перенесення підготовчого засідання, а не зупинення провадження у справі.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, керування своїми вимогами є правом лише позивача, ні суд, ні відповідач не мають ні права, ні процесуальної можливості будь-яким чином втручатися у волевиявлення позивача, суперечити проти заявлення певної вимоги, або ж навпаки всупереч волі особи не приймати заяву про залишення окремих вимог чи позову в цілому без розгляду. Враховуючи той факт, що позивачами було першими подано клопотання до суду, суд повинен був спочатку розглянути заяву про залишення вимог позову без розгляду, а вже тоді розглядати клопотання відповідача про зупинення. Разом з тим, саме по собі задоволення заяви позивачів мало б наслідком відсутність підстав розглядати клопотаннявідповідача, оскільки вимоги, які залишилися б на розгляді суду, були б заявлені виключно до відповідача ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК Українисправа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК Українирозгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2022 року від відповідача ОСОБА_6 до Святошинського районного суду міста Києва надійшла заява, в якій останній просив перенести підготовче засідання на декілька місяців у зв`язку з перебуванням у складі Збройних Сил України (а.с.110-111).

У долученій до заяви ОСОБА_6 довідці Начальника штабу - заступника командира В/Ч НОМЕР_1 від 09.10.2022 року за №3181, зазначено, що солдат ОСОБА_6 проходить військову службу у В/Ч НОМЕР_1 та приймає безпосередню участь у бойових діях у Донецькому операційному районі (а.с.112).

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження, суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_6 перебуває на військовій службі з 07.09.2022 року по теперішній час, знаходячись безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій у Донецькому операційному районі, у зв`язку з чим не може брати участь у судових засіданнях, знайомитися з матеріалами справи, надавати суду пояснення, у т.ч. письмові, та враховуючи запровадження на території України воєнного стану, суд вважав за необхідне провадження у справі зупинити до припинення перебування відповідача ОСОБА_6 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду, виходячи з наступного.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині 1 статті 251 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв.24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава зупинення провадження у справі застосовується виключно з метою забезпечення можливості дотримання процесуальних прав учасників процесу, закріплених нормами ЦПК України, зокрема на безперешкодну участь сторін у судовому процесі, та з метою виконання обов`язку суду щодо повного та об`єктивного дослідження судом всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на доведеність факту перебування відповідача ОСОБА_6 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про зупинення провадження до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, оскільки за таких обставин зупинення провадження є процесуальним обов`язком суду згідно п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_6 не подавав суду клопотання про зупинення провадження, відтак зупинення провадження судом є безпідставним, не спростовують законності оскаржуваної ухвали, оскільки відсутність клопотання сторони не скасовує встановленого законом обов`язку суду зупинити провадження у зв`язку із перебуванням сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, за умови доведеності даної обставини належними та допустимими доказами.

При цьому, зазначення судом в ухвалі про надходження від відповідача ОСОБА_6 20.12.2022 року клопотання про зупинення провадження, на думку колегії суддів, є опискою, оскільки в матеріалах справи наявне клопотання відповідача ОСОБА_6 , зареєстроване 20.12.2022 року (а.с.110-111), однак про перенесення підготовчого засідання, а не про зупинення провадження. Разом з тим, дана описка на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали не впливає з вищенаведених підстав.

Доводи скарги про те, що у разі задоволення судом поданої позивачами заяви від 14.12.2022 року про залишення частини позовних вимог без розгляду, у суду були б відсутні підстави для зупинення провадження у справі у зв`язку із тим, що позовні вимоги стосувалися б лише відповідача ОСОБА_5 , є необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Так, звернувшись з заявою про залишення частини позовних вимог без розгляду (а.с.114-115), позивачі просили залишити без розгляду вимоги щодо усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, визнання договору оренди недійсним та виселення.

Разом з тим, зважаючи на характер спірних правовідносин та зміст позовних вимог, беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_6 та його малолітня дочка ОСОБА_7 є законними користувачами спірної квартири АДРЕСА_1 на підставі договору оренди житлового приміщення від 03.11.2021 року та зареєстровані у квартирі (а.с.30, 31, 32-33), вимога позивачів про встановлення порядку користування даною квартирою стосується не тільки відповідача ОСОБА_5 , як співвласника квартири, але й безпосередньо стосується житлових прав користувачів квартири - відповідача ОСОБА_6 та його дочки, відтак останній за будь-яких обставин виступає відповідачем у справі за даною позовною вимогою, а обов`язок суду зупинити провадження жодною мірою не залежить від нерозглянутої судом заяви позивачів про залишення без розгляду позовних вимог про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, визнання договору оренди недійсним та виселення, оскільки можливе залишення без розгляду цієї частини позовних вимог не скасовує статусу ОСОБА_6 , як відповідача у справі за іншою позовною вимогою.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, переоцінки доказів та власного тлумачення характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин; законності та обгрунтованості висновків суду ці доводи не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги позивачів цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2022 року без змін, а скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - без задоволення.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, Київськийапеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: