06.04.2023 Провадження по справі № 2/940/147/23
Справа № 940/135/23
РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2023 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Студінської Д.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Безуглої І.С.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Тетіївської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у виді судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що під час спільного проживання з відповідачем у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 22.06.2010 року сторони розірвали шлюб. На даний час дитина проживає разом з позивачкою та її чоловіком ОСОБА_4 , а відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, взагалі не цікавиться життям дочки, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться станом її здоров`я, не турбується про фізичний, духовний і моральний розвиток дочки та не допомагає матеріально. Більше того, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки.

За таких обставин, позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_3 .

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 16.02.2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Безугла І.С. у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Представник третьої особи служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Тетіївської міської ради у підготовче засідання не прибув, до суду надав заяву про проведення розгляду справи без його участі, проти позову не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 6).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 22.06.2010 року позивачка та відповідач розірвали шлюб (а.с. 11).

Неповнолітня ОСОБА_3 проживає за зареєстрованим місцем проживання позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою № 6, виданою 12.01.2023 року П`ятигірським старостинським округом виконавчого комітету Тетіївської міської ради (а.с. 10).

Із довідки № 5 від 16.01.2023 року, виданої П`ятигірським ліцеєм Тетіївської міської ради Київської області встановлено, що відповідач ОСОБА_2 будучи батьком учениці 8 класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період навчання з 01.09.2015 року по 16.01.2023 року не брав участі у вихованні дитини, а саме не цікавився її навчанням в школі, не спілкувався з учителями, не відвідував батьківські збори та не забирав дитину додому (а.с. 8).

Із акту обстеження житлових умов проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 № 2 від 19.01.2023 року встановлено, що позивачка та її чоловік ОСОБА_4 забезпечують належні умови для проживання, навчання та виховання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

28.03.2023 року виконавчим комітетом Тетіївської міської ради винесено рішення № 76 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 », яким затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 49).

Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що зважаючи на відсутність батьківського потенціалу у ОСОБА_2 , виконавчий комітет Тетіївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 50-51).

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституціє України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою ВРУ від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Виходячи з положення пункту 2 частини першої статті 164 СК України, суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданимвідповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на вищенаведені норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, беручи до уваги визнання відповідачем цього позову, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування такого виняткового заходу, як позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки позивачкою доведено та судом встановлено наявність такого обов`язкового елементу як винності в умисному ухиленні батька ОСОБА_2 від виконання його батьківських обов`язків.

Разом з тим, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено судом, позивачкою понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 1073 грн. 60 коп., що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції 0.0..1 від 11.02.2023 року (а.с. 1).

Отже, понесені позивачкою і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу ст. 169 СК України, яка передбачає, що відповідач має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо перестануть існувати обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, статтями 4, 10, 12, 13, 77, 78, 81, 82, 141, 200, 206, 264-268, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Тетіївської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення: 10 квітня 2023 року.

Суддя С.В. МАНДЗЮК