Постанова

Іменем України

(додаткова)

05 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 569/6288/22

провадження № 61-11352св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник (стягувач) - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельник Віталій Віталійович,

заінтересована особа (боржник) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Приват Євробуд»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Грабовського Віталія Анатолійовича, про ухвалення додаткового судового рішення у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересована особа - Відділ державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Приват Євробуд», за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 липня 2022 року у складі судді Харечка С. П. та постанову Рівненського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року у складі колегії суддів: Гордійчук С. О., Боймиструка С. В., Шимківа С. С.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області зі скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельника В. В., заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Приват Євробуд».

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 липня 2022 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року, в задоволенні скарги відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 01 березня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 липня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року скасовано.

Скаргу ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельника В. В. задоволено.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельника В. В. та скасувано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2, винесену 18 лютого 2022 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельником В. В.

Стягнуто з Відділу державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.

06 березня 2023 року до Верховного Суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - Грабовського В. А. , про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу під час касаційного провадження.

Зазначене клопотання згідно з квитанціями № 93219 та № 1011847 надіслано суб`єкту оскарження і заінтересованій особі.

Заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із частиною тринадцять статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Грабовський В. А. у касаційні скарзі заявляв, що докази понесення витрат на правничу допомогу будуть подані суду протягом 5 днів з моменту ухвалення судового рішення у справі.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 заявник подав суду: копії договору та ордеру про надання правової допомоги; розрахунок наданих послуг адвокатом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; рахунок за надані послуги на суму 5 000 грн, акт здачі-приймання наданих послуг, докази надіслання клопотання з додатками суб`єкту оскарження.

Відділ державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) заперечень щодо клопотання представника заявника до суду не надіслав (частина п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає доводи заявника обґрунтованим та що є підстави для прийняття додаткової постанови, стягнення з Відділу державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на користь ОСОБА_1 заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Грабовського Віталія Анатолійовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі задовольнити.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 5 000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець