Справа № 216/3108/19
провадження №2/216/1283/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бутенко М. В.

за участю:

секретар судового засідання Кравець А.С.

представник позивача Цвіркун А.А.

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, -

СУТЬ СПОРУ:

27.05.2019 року комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії.

Провадження у справі було відкрито ухвалою судді від 18.06.2019 року.

14.02.2020 року по справі було ухвалено заочне рішення.

14.10.2022 року відповідач ОСОБА_5 звернулася до суду з обґрунтованою заявою про перегляд заочного рішення суду. До заяви окрім інших документів було надано свідоцтво про смерть відповідача ОСОБА_6 .

Згідно актового запису про смерть № 394 від 27.03.2012 року, відповідачка ОСОБА_6 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в матеріалах справи дані були відсутні.

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, що передбачено ч.1 ст.42 ЦПК України.

За змістом ст.ст.46, 47ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні та юридичні особи, а також здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Тобто, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно із ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

В даному випадку позовні вимоги пред`явлені ще до трьох відповідачів - користувачів послуг позивача.

Ухвалою від 20.10.2022 року заяву про перегляд заочного рішення суду було прийнято до розгляду, поновлено процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 17.02.2023 заочне рішення суду було скасовано.

14.03.2023 року та 15.03.2023 року відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , подали до суду відзиви на позовну заяву та заяви про застосування строку позовної давності з додатками.

29.03.2023 року комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» подано відповідь на відзив на позовну заяву з додатками.

В судовому засіданні, 31.03.2023 року, представник позивача Цвіркун А.А. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, що до стягнення витрат на правову допомогу просить суд відмовити в повному обсязі, оскільки немає жодних доказів та фактично відповідачі позовні вимоги визнають.

В судовому засіданні, 31.03.2023 року, представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 наполягала на застосуванні строку позовної давності, заявила, що погоджується із сумою останнього розрахунку заборгованості після поділу особових рахунків і просить врахувати строки позовної давності. Просить суд стягнути витрати на правову допомогу, документи на підтвердження яких предоставить суду пізніше.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правила надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення та Правила надання населенню послуг централізованого опалення холодної та гарячої води і водовідведення.

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання.

Відповідачам проводились нарахування відповідно до тарифів на теплову енергію, які встановлені:

- з 01.05.2015 затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 720,15 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 21,77 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з ПДВ). З 01.07.2016 затверджено постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 зі змінами згідно постанови НКРЕКП №1101 від 09.06.2016 з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1411,77 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 42,69 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість);

- з 04.11.2016 затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31.03.2015 зі змінами згідно постанови НКРЕКП №1782 від 06.10.2016р. з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1417 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 51,63 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість).

- з 31.12.2017 згідно постанови від 28.12.2017 №1536 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року №1171», для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1424,96 грн/Гкал, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 1070,27 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 354,69 грн/Гкал);

- для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 67,05 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 50,36 грн. за 1 кв. м; решта витрат, крім паливної складової - 16,69 грн. за 1 кв. м);».

На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 . Так як будинок АДРЕСА_2 , є багатоповерховим, опалення до квартири АДРЕСА_3 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідачі отримують теплову енергію. Доказами подачі теплової енергії до будинку є акти про подачу теплоносія та про його відключення, копії яких додаються.

КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до приписів Закону України «Про природні монополії» відноситься до суб`єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії, згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії.

Заборгованість відповідачів згідно розрахунку заборгованості за період з 01.10.2015 року по 01.02.2019 року складає за централізоване опалення - 34238,91 грн.

З метою досудового врегулювання спору відповідачам був направлений лист з повідомленням про стан заборгованості та вимогою її терміново сплатити, але на теперішній час борг відповідачами не сплачено, тому позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, надає населенню м. Кривого Рогу, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, у тому числі й за місцем проживання відповідачів.

Відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , користуються послугами позивача і є споживачами теплової енергії.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

З розрахунку, наданого позивачем, підтверджений факт наявності заборгованості відповідачів, за період з 01.10.2015 року по 01.02.2019 року складає за централізоване опалення - 34238,91 грн.

Отже, суд вважає, що обставини порушення оплати за спожиту теплову енергію є доведеними повністю, внаслідок чого позивач отримав право на відшкодування завданих йому збитків в судовому порядку.

Відповідно ч. 4 ст. 319 і ст. 322 ЦК України, власність зобов`язує і власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 5.23 наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури №80 від 18.05.2005 «Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005» житлові будинки повинні обладнуватися опаленням і вентиляцією, що проектуються згідно зі СНиП 2.04.05.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб.

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України передбачено, що споживач зобов`язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або Законом. Відповідно п. 18 Постанови КМУ №630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим».

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа.

Таким чином, відповідачами було порушено зобов`язання з оплати за отримані послуги за постачання теплової енергії, внаслідок чого, вимога позивача щодо стягнення заборгованості є обґрунтованою.

Крім того, враховуючи зміст вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», обов`язок укладання договору на постачання теплової енергії покладено на споживача, а в свою чергу, суд вважає, що даний договір є публічним, що відповідає вимогам ст. 633 ЦК України.

Отже, суд вважає, що обставини порушення оплати за спожиту теплову енергію є доведеними, внаслідок чого позивач отримав право на відшкодування завданих йому збитків в судовому порядку.

10.10.2022 року відповідач ОСОБА_5 звернулась до КПТМ «Криворіжтепломережа» із заявою щодо розділу особових рахунків житлового приміщення АДРЕСА_4 та з проханням здійснити перерахунок заборгованості за послуги теплопостачання. Відповідно до отриманих відповідей на звернення КПТМ «Криворіжтепломережа» до ТОВ «Сітісервіс-КР» №1018 від 03.11.2022 та до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради №9/30-2834 від 09.11.2022 встановлено, що згідно рішення районної у місті ради №18 від 19.04.2022 «Про затвердження протоколу №16 від 10.04.2002 засідання громадської комісії з житлових питань» дозволено розділити особові рахунки вказаної квартири а саме: квартиронаймачем однієї кімнати, жилою площею 17,4 кв.м. визнано ОСОБА_5 ; квартиронаймачем трьох кімнат, жилою площею 37,3 кв.м. визнано ОСОБА_6 .

Відповідно до експлікації (наданого в відзиві) житлового приміщення квартири АДРЕСА_3 встановлено загальну площу квартири 95,8 м

Відповідач ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки жоден з відповідачів по справі №216/3108/19 до 10.10.2022 року із заявою про розподіл особових рахунків на підстави відповідних документів до КПТМ «Криворіжтепломережа» не звертався, підприємство здійснило розділ особового рахунку № НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_4 на наймача 1 та наймача 2 в листопаді 2022 року на підставі письмового звернення ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 179 Житлового кодексу Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006р. №45) власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 10 Правил встановлено, що мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі), мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням.

Пунктом 10 Правил також встановлено, що у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється:

- за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря);

- за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім"ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць;

- за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Щодо клопотання відповідачів про застосування позовної давності суд приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню заборгованість з урахуванням строку позовної давності за період з 27.05.2016 року по 01.02.2019 року з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно в сумі 18151,52 грн., та окремо з відповідача ОСОБА_5 за період з 27.05.2016 року по 01.02.2019 року в сумі 10616,35 грн.,

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим задоволенням позову, до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягають частковому стягненню судові витрати сплачені позивачем при подачі позову до суду, а саме: з ОСОБА_3 в розмірі 538,01 грн., з ОСОБА_4 в розмірі 538,01 грн., з ОСОБА_5 в розмірі 538,01 грн.

(18151,52 х 1280,66 : 21603,55 = 1076,02 грн.)

(1076,02 : 2 = 538,01 грн.)

(10616,35 х 640,33 : 12635,36 = 538,01 грн.)

(28767,87 х 1921,00 : 34238,91 = 1614,04 грн.)

Що стосується вимог відповідача ОСОБА_5 та її представника про стягнення з позивача на її користь судових витрат по справі, а саме витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених стороною відповідачів витрат на професійну правову допомогу адвоката, не надано жодного документу.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що відповідачі та представник сторони відповідача не довели належними доказами понесення витрат на правову допомогу, та той факт що сторона відповідачів фактично визнає позовні вимоги позивача, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог сторони відповідачів в частині стягнення понесених судових витрат на правову допомогу.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст.ст. 11, 15, 16, 256, 257, 264, 268, 319, 322, 509, 525, 526, 527, 610, 614 ЦК України, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 256, 258-259, 263,265, 267, 268, 274, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 19, 24 Закону України «Про теплопостачання», п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), солідарно на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу в розмірі 18151,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір у розмірі 538,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір у розмірі 538,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу в розмірі 10616,35 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір у розмірі 538,01 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. БУТЕНКО