ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6310/23 Справа № 202/8070/23 Суддя у 1-й інстанції - Мачуський О. М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача:Новікової Г.В.

суддів:Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Маркело В.О.на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Швецова Надія Володимирівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2023 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Швецова Надія Володимирівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, передано на розгляд Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити на розгляд до того ж суду, так як на його думку до спірних правовідносин не застосовуються правила виключної підсудності. Згідно державного акту на право приватної власності на землю земельна ділянка знаходиться на території Залеліївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. Тому навіть застосувавши правила виключної підсудності, суд помилково направив справу на розгляд до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, так як спадкове майно знаходиться на території Ляшківської об`єднаної територіальної громади в новоствореному Дніпровському районі, але на території колишнього Царичанського району.Тому вважає,що справа підсудна Царичанському районному суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на ухвалу про передачу справи на розгляд іншого суду розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи, що по даній справі оскаржується ухвала про передачу справи на розгляд іншого суду, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про направлення справи для подальшого розгляду до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, суд першої інстанції виходив із того, що позивач звернувся з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що складається з частини земельної ділянки площею 3,52 га, розташованої на території Ляшківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, то територіальна підсудність цієї справи має визначається за правилами частини першої статті 30 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням майна, а не за місцем реєстрації відповідача.

Враховуючи, що об`єкт нерухомого майна, з приводу користування яким виник спір, знаходиться на території Дніпровського району Дніпропетровської області, а спір виник у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, справа не підсудна Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Такий висновок відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що спадкове майно в вигляді земельної ділянки розташоване на території Ляшківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

Суд першої інстанції правильно керувався положеннями ч. 1 ст. 30 ЦПК України,згідно якої позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Передаючи заяву про надання додаткового строку на розгляд Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, суд першої інстанції не визначився правильно із судом, якому підсудна дана справа. Не звернув уваги на те, що спадкове майно розташоване на території Ляшківської об`єднаної територіальної громади в новоствореному Дніпровському районі, але на території колишнього Царичанського району. На даний час адміністративно -територіальна реформа не закінчена та не змінена територіальна підсудність місцевих судів,які розглядають справи.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасування з направленням справи до того ж суду для вирішення питання щодо правильної підсудності справи.

Відповідно до статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню ухвали про передачу справи на розгляд іншого суду після їх перегляду в апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст.368, 369, 376, 382 ,384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Маркело В.О. задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2023 року скасувати, справу повернути до того ж суду для вирішення питання щодо правильного визначення підсудності справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: