печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2023 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Остапчук Т.В.,

при секретарі: Ковалівській В.В

справа № 757/10634/15-ц

за участю:

скаржника - ОСОБА_1

державного виконавця - Петрухно С.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про відвід судді Остапчук Т.В у цивільній справі № 757/10634/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Лісовенка В.А та начальника Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ярушевської І.І - незаконною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувуає скарга № 757/10634/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Лісовенка В.А та начальника Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ярушевської І.І - незаконною та зобов`язання вчинити дії.

05.04.2023 року скаржником ОСОБА_1 було оголошено заяву про відвід головуючого судді у справі Остапчук Т.В на підставі ст.. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 - просила задовольнити заяву про відвід відповідно до ст.. 20-24 ЦПК України або заявити самовідвід. Державний виконавець - Петрухно С.О - просив відмовити у задоволені заяви про відвід головуючого у справі..

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви проте заявити собі самовідвід. Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений ст.36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Зокрема, відповідно до 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Положеннями ч.ч.1-3 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Посилання скаржника щодо упередженості та необ`єктивності головуючого судді Остапчук Т.В є необґрунтованими, оскільки об`єктивними даними не підтверджуються і по суті ґрунтуються на незгоді з процесуальними діями суду.

Відповідно до ст. ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Те, що скаржник не погоджується з процесуальними рішеннями судді, не може слугувати підставами для безумовного відводу судді, оскільки у відводі не зазначено підстав, які могли б виключити будь-які об`єктивно виправдані та обґрунтовані сумніви щодо неупередженості судді у процесі судового розгляду, тому посилання заявника є необґрунтованими та безпідставними, та є припущеннями суб`єктивного характеру. Разом з тим, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватись з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до пункту 1 статті 6 в якій зазначено, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. У відповідності до пункту 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гаусшильдта (Hauschildt Case)», номер 11/1987/134/188, зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (серед інших прецедентів, рішення у справі «Де Каббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26 жовтня 1984 року). Таким чином, процесуальний закон не наділяє повноваженнями сам суд встановлювати обставини, які б свідчили про його упередженість, та оцінювати ці обставини за своїм внутрішнім переконанням. Не уповноважений суд і надавати оцінку сумніву заявника. Сам факт наявності цих «інших» обставин, поєднаний із сумнівом, і заява про це у судовому засіданні є безумовною підставою для задоволення заявленого відводу. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Остапчук Т.В у цивільній справі № 757/10634/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Лісовенка В.А та начальника Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ярушевської І.І - незаконною та зобов`язання вчинити дії, задоволенню не підлягає.

З метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженому розгляді скарги ОСОБА_1 забезпечення довіри учасників справи до суду, а також, з метою подальшого уникнення питань, пов`язаних з сумнівами в об`єктивності та упередженості розгляду справи і дотримання норм закону, вважаю необхідним заявити самовідвід.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 36, 40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Остапчук Т.В у цивільній справі № 757/10634/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Лісовенка В.А та начальника Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ярушевської І.І - незаконною та зобов`язання вчинити дії - відмовити. Заявити самовідвід від розгляду справи 757/10634/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Лісовенка В.А та начальника Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ярушевської І.І - незаконною та зобов`язання вчинити дії. Передати матеріали скарги для виконання вимог ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Дата складання повного тексту 06.04.2023 р

Суддя Остапчук Т.В