УХВАЛА

Іменем України

26.06.2023 Справа №607/7144/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 квітня 2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23 червня 2023 року позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Renault», модель «Fluence», 2013 року випуску, бежевий, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 за ОСОБА_2 .

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що предметом спору є зміна способу стягнення аліментів, визначених рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 2022 року. Вказує, що ОСОБА_2 може мати намір після завершення військової служби зняти всі кошти з рахунків з метою уникнення від сплати аліментів, та є підстави вважати, що сума аліментів на утримання спільної дитини меже бути не погашена, що утруднить або унеможливить виконання рішення суду. Зазначає, що відповідач уже намагається відчужити автомобіль «Renault Fluence», 2013 року, котрий перебуває у його власності. З цих підстав просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені ч. 1 ст. 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Згідно із статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Так, ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст.150 ЦПК України, видом забезпечення позову, серед іншого, визначено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії. При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пункт 6 передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань позивача вбачається, що предмет позову по даній справі є зміна способу стягнення аліментів, визначених рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 2022 року. Зокрема, позивачка просить стягувати із ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки від усіх видів доходів (заробітків), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Отже у разі задоволення позову, примусове виконання рішення суду буде полягати в стягненні із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки від усіх видів доходів (заробітків), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, з відповідача на даний час вже стягуються аліменти на утримання дочки за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 2022 року в твердій грошовій сумі в розмірі 2700 гривень щомісячно. Відомостей про ухилення від виконання відповідачем даного рішення суду позивачем не надано.

Тому, суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Renault», модель «Fluence», 2013 року випуску, який належить відповідачу, не відповідає змісту позовних вимог, а також вважає недоведеним той факт, що невжиття такого заходу зможе ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по справі.

При цьому, суд наголошує, що позивачем належними, допустимими та достатніми доказами не доведено наявності наміру відповідача будь яким чином відчужити належне йому майно, з метою уникнення виконання рішення суду.

Факт пред`явлення позивачем до відповідача іншого позову, зокрема, про визнання договору дарування квартири недійсним, вказаних обставин не підтверджує.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, приходить до переконання, що подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає, оскільки позивачем не вказано жодних вагомих обґрунтувань для застосування заходів забезпечення позову у визначений нею спосіб та не подано доказів, що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149-154, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяВ. М. Позняк