Номер провадження: 22-ц/813/2220/23
Справа № 514/566/21
Головуючий у першій інстанції Тончева Н. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Драгомерецького М.М.,

за участю:

секретаря Хухрова С.В.,

представника апелянта - КП «ВУЖКГ» - Долгорука І.Ф.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувшив режимі відеоконференції, за допомогою програмного забезпечення «ВКЗ», апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства» на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Тончевої Н.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства» про захист прав споживачів,

встановив:

26.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства» (далі - КП «ВУЖКГ») про захист прав споживачів, в якому просив визнати протиправною бездіяльність КП «ВУЖКГ» щодо нездійснення перерахунку сплачених ним комунальних послуг за водопостачання, вивіз твердих та рідких відходів в період з 01.07.2019 року по 30.01.2021 року за тарифами, встановленими рішенням виконкому Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 25.04.2017року № 526 та зобов`язати КП «ВУЖКГ» здійснити перерахунок сплачених ним комунальних послуг за водопостачання, вивіз твердих та рідких відходів в період з 01.07.2019 року по 30.01.2021 року за тарифами встановленими рішенням виконкому Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 25.04.2017 року № 526.

Позивач також просив зобов`язати КП «ВУЖКГ» надавати комунальні послуги з центрального водопостачання, водовідведення, вивозу твердих і рідких відходів з 01.02.2021 року за тарифами встановленими рішенням виконкому Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 25.04.2017 року № 526.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 року по справі № 420/717/20, яке вступило в законну силу 28.01.2021 року, визнано протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 30.05.2019 року № 755 «Про затвердження тарифів на централізоване водопостачання, водовідведення, вивіз твердих побутових відходів та вивіз рідких побутових відходів, які надаються Тарутинським КП «ВУЖКГ».

Таким чином, позивач вказав, що зазначене рішення Одеського окружного адміністративного суду відновило рішення виконавчого комітету Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області № 526 від 25.04.2017 року «Про затвердження економічно обґрунтованих тарифів на комунальні послуги».

Тож позивач зазначив, що, починаючи з 01.02.2021 року він сплачував відповідачу за надання послуг з централізованого водопостачання, вивозу твердих відходів за тарифами згідно рішення виконкому Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 25.04.2017 року № 526.

Крім того, 11.02.2021 року позивач, як споживач комунальних послуг, звернувся до відповідача з заявою про перерахунок платежів, які були ним здійснені в період з 2019 року по 2021 рік за водопостачання та вивіз твердих і рідких побутових відходів, проте йому в цьому було відмовлено.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив його позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково.

Визнано протиправною бездіяльність КП «ВУЖКГ» щодо нездійснення перерахунку сплачених ОСОБА_1 комунальних послуг за водопостачання, вивіз твердих та рідких відходів в період з 01.07.2019 року по 30.01.2021 року за тарифами встановленими рішенням виконкому Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 25.04.2017 року № 526.

Зобов`язано КП «ВУЖКГ» здійснити перерахунок сплачених ОСОБА_1 комунальних послуг за водопостачання, вивіз твердих та рідких відходів в період з 01.07.2019 року по 30.01.2021 року за тарифами встановленими рішенням виконкому Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 24.04.2017 року № 526.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.52-56).

В апеляційній скарзі КП «ВУЖКГ» ставить питання про скасування рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2021 року, постановлення ухвали про закриття провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.60-63).Так, заявник апеляційної скарги посилався на те, що оскільки рішення виконавчого комітету Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 30.05.2019 року № 755 не визнано нечинним з моменту його прийняття, то позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими, так як КП «ВУЖКГ» не вчиняла протиправної бездіяльності по відношенню до ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2021 року залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення.

Вирішуючи питання про розгляд справи в режимі відеоконференції, за участю представника апелянта - КП «ВУЖКГ» - Долгорука І.Ф., а також позивача ОСОБА_1 , колегія суддів виходить із того, що за клопотанням позивача від 06.03.2023 року (а.с.118), ухвалою колегії суддів від 10.03.2023 року (а.с.122) розгляд справи був призначений в режимі відеоконференції, за межами приміщення суду, про що сторони були належним чином повідомлені (а.с. 123-125).

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Неявка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи викладене, а також те, що справа перебуває на розгляді в Одеському колегія суддів вирішила слухати дану справу в режимі відеоконференції за участю позивача ОСОБА_1 , у відсутність інших учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до повноважень органів місцевого самоврядування належать зокрема встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.

За змістом п/п 2 п. 1 ст. 7 та п. 3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 p. № 1875-IV до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Оплата житлово-комунальних послуг здійснюється у розмірі затвердженого тарифу.

Згідно з ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. У зв`язку з цим, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Оскільки правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», то відповідно до положень його ст. 19 відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Таким чином, оскільки в силу ст. 20 вищевказаного Закону України споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, суд дійшов правильного висновку про те, що відповідач мав укласти з позивачем договір на надання житлово-комунальних послуг, та надавати їх у відповідності до рішення виконавчого комітету Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області № 526 від 25 квітня 2017 року.

При цьому суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що Верховний Суд України, розглядаючи справу № 6-2951цс15, зазначив, що споживачі зобов`язані оплатити житлово- комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово - комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача, в особі керівника КП «ВУЖКГ» Абаржи М.І., зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року по справі № 420/717/20, яке вступило в законну силу 28 січня 2021 року, не визнано нечинним рішення виконавчого комітету Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 30 травня 2019 року № 755 «Про затвердження тарифів на централізоване водопостачання, водовідведення, вивіз твердих побутових відходів та вивіз рідких побутових відходів, які надаються Тарутинським КП «ВУЖКГ» з моменту його прийняття. Також, вказане судове рішення не встановлює та не передбачає жодного механізму корегувань вартості спожитих комунальних послуг, не містить зобов`язальних формулювань по відношенню до відповідача. Враховуючи викладене, у Тарутинського КП «ВУЖКГ» відсутні будь-які правові можливості для проведення перерахунку позивачу вартості спожитих послуг.

Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 здійснює оплату за надані послуги за діючими розцінками і тарифами відповідно до умов, передбачених діючими нормативними документами в смт Тарутине Болградського району Одеської області та Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Так, рішенням виконавчого комітету Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області № 526 від 25 квітня 2017 року «Про затвердження економічно обгрунтованих тарифів на комунальні послуги Тарутинського КП ВУЖКГ з водопостачання, водовідведення, вивозу ТПВ та вивезення РПВ» встановлено та введено в дію тарифи на оплату комунальних послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, вивозу твердих побутових відходів та рідких побутових відходів, які надаються Тарутинським КП «ВУЖКГ».

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області № 755 від 30 травня 2019 року «Про затвердження тарифів на централізоване водопостачання, водовідведення, вивіз твердих побутових відходів та вивіз рідких побутових відходів, які надаються Тарутинським КП «ВУЖКГ», тарифи, встановлені рішенням виконавчого комітету Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області № 526 від 25 квітня 2017 року «Про затвердження економічно обгрунтованих тарифів на комунальні послуги Тарутинського КП «ВУЖКГ» з водопостачання, водовідведення, вивозу ТПВ та вивезення РПВ» було підвищено.

Проте, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року по справі № 420/717/20, яке вступило в законну силу 28 січня 2021 року, визнано протиправним та нечинним вищевказане рішення виконавчого комітету Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 30 травня 2019 року № 755 «Про затвердження тарифів на централізоване водопостачання, водовідведення, вивіз твердих побутових відходів та вивіз рідких побутових відходів, які надаються Тарутинським КП «ВУЖКГ». Зазначені обставини свідчать про те, що вищевказане рішення органу місцевого самоврядування не породило правових наслідків із дня його прийняття.

Однак, на час розгляду справи перерахунку проведено не було, що також підтверджується запереченнями Відповідача.

Тобто, в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що внаслідок прийняття Тарутинською селищною радою Тарутинського району Одеської області акту щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, який в подальшому було скасовано у встановлений законом спосіб, були порушені права позивача, як споживача цих послуг, оскільки йому нараховувалась і стягувалась плата у розмірах встановлених цим рішенням.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позивач має право на відновлення свого права, яке існувало до його порушення, тобто до прийняття рішення № 755 від 30 травня 2019 року у сфері житлово-комунальних послуг, яке визнано незаконним, з моменту його прийняття.

Доводи представника заявника апеляційної скарги про те, що позивач ОСОБА_1 повинен сплачувати фактичні витрати на комунальні послуги, які понесло Тарутинське КП «ВУЖКГ» є безпідставними, так як рішення виконавчого комітету Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області № 755 від 30 травня 2019 року «Про затвердження тарифів на централізоване водопостачання, водовідведення, вивіз твердих побутових відходів та вивіз рідких побутових відходів, які надаються Тарутинським КП «ВУЖКГ», рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року по справі № 420/717/20, яке вступило в законну силу 28 січня 2021 року, визнано протиправним та нечинним, про що було вказано вище.

Суд першої інстанції також дійшов правильного висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок плати за надані послуги з водопостачання, вивіз твердих та рідких відходів відповідає способам захисту, визначеним ст.16 ЦК України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а тому ці вимоги підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача надавати комунальні послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, вивозу твердих і рідких відходів з 01 лютого 2021 року за тарифами встановленими рішенням виконкому Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 25 квітня 2017року № 526, то колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови в задоволенні цих вимог і судове рішення в цій частині фактично не оскаржується.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, ухваленого судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства» залишити без задоволення.

Рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.04.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький