Житомирський апеляційний суд
Справа №278/208/22 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є.О.
Категорія 16 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/208/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та ОСОБА_2 , треті особи: Обслуговуючий кооператив «Городницьке товариство «Злагода», ОСОБА_3 , про визнання недійсним наказу, скасування рішення, за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Татуйка Є.О. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом у якому просив визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №6-6100/14-17-СГ від 22.09.2017 про затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Житомирського району, за межами населених пунктів Глибочицької сільської ради. Скасувати рішення приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Демецької С.Л. про державною реєстрацію права власності на земельну ділянку та їх обтяжень, індексний номер 39063230 від 29.12.2017 з кадастровим номером :05:0000501.

Позовні вимоги мотивовано тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 22.09.2017 за №-6-6100/14-17-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_4 земельну ділянку розміром 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Житомирського району за межами населених пунктів Левківської сільської ради (з 2020 року Глибочицької сільської ради), яка накладається на земельну ділянку позивача. На підставі вищезазначеного наказу, приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою СЛ. до Державного реєстру речових прав 29.12.2017 (рішення 39063230) внесено запис про виникнення у ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0501. Вказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства України та рішення про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майном підлягають скасуванню з наступних підстав. Позивач, ОСОБА_1 , є членом обслуговуючого кооперативу «Городницьке товариство «Злагода» та є користувачем земельної ділянки за № НОМЕР_1 згідно з Схемою розташування городніх ділянок кооперативу «Злагода». Зазначав, що з 1991 року на законних підставах по теперішній час користуються громадяни, переважно особи з інвалідністю - ліквідатори аварії Чорнобильської АЕС, особи з інвалідністю ветерани війн, ветерани праці, та інші громадяни, які відносяться до малозахищених верств населення, в т.ч. ділянкою № 322 згідно Схеми городів розміром 0,05 га - ОСОБА_1 . Вказана земельна ділянка була виділена на виконання рішення виконкому Житомирської обласної Ради народних депутатів від 30.04.1991 №124 «Про вилучення земельних ділянок і надання їх для колективного городництва» та рішення 8 сесії 21 скликання Житомирської обласної Ради народних депутатів від 12.06.1991 «Про надання земельних ділянок товариствам городників». Рішенням Левківської сільської ради від 11 березня 1993 року Корольовській районній раді виділено 10,7 га земель для надання цих земель жителям міста Житомира в тимчасове користування без обумовленого кінцевого строку користування, який згідно земельного законодавства становить 50 років, тобто до 2043 року. Рішенням Житомирської міської ради від 25.02.2003 за №160 Корольовській районній раді передані повноваження про передачу земельних ділянок кооператив « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «Ветеран». Рішенням Левківської сільської ради від 25 травня 2000 року виконком Корольовської районної ради надано в тимчасове користування та складено відповідний Договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди). З метою ідентифікації цієї земельної ділянки (визначення її місцезнаходження на місцевості та у планово картографічному матеріалі Публічної кадастрової карі й Державного земельного кадастру) відповідно до нового законодавства сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_5 на моє замовлення виконаний комплекс топографо-геодезичних робіт по визначенню її геодезичних координат, встановлення (відновлення) її меж а натурі (на місцевості). Встановлено, що моя ділянка (за № НОМЕР_1 на Схемі розташування городніх ділянок обслуговуючої кооперативу «Городницьке товариство «Злагода») повністю поміщається в земельну ділянку розміром 2,0 га за кадастровим номером :05:000:0501, наданій у власність ОСОБА_4 тобто на 100% перетинається з нею, що підтверджує порушення мого права на користування шляхом незаконної передачі її без вилучення з мого користування за моєю згодою відповідно до статті 149 Земельного кодексу України.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 6-6100/14-17-СГ від 22 вересня 2017 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 на території Житомирського району Житомирської області за межами населених пунктів Левківської сільської ради та про надання йому у власність земельної ділянки загальною площею 2,0 га з кадастровим номером :05:000:0501. Скасовано рішення державного реєстратора Житомирського районного нотаріального округу Демецької С.Л. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з індексним номером 39063230 від 29 грудня 2017 року з кадастровим номером :05:000:0501 площею 2,0 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Житомирського району Житомирської області за ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Федосюк В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області при наданні наказів діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Було вивчено усю наявну інформацію щодо спірної земельної ділянки та встановлено відсутність прав третіх осіб на земельну ділянку. Судом першої інстанції не враховано той факт, що позивач пропустив строк у межах якого особа може звернутися до суду. Окрім того, судом не було досліджено достовірність доказів, шляхом вивчення оригіналів документів наданих позивачем. Зроблено помилковий висновок про наявність права користування за позивачем на підставі Схеми поділу земельних ділянок ОК «Городницьке товариство «злагода», яка складена самим позивачем та не затверджена жодним уповноваженим органом. Відсутні докази, які свідчать про передачу кооперативу земельної ділянки для подальшого її розподілу між його членами. Відтак, судом не досліджено в повній мірі підстави набуття позивачем у користування земельної ділянки та документи, які це підтверджують. Окрім того, під сумнів ставиться достовірність та допустимість як доказу, кадастровий план складений ОСОБА_5 , оскільки дана особа є керівником Обслуговуючого кооперативу «Городницьке товариство «Злагода», членом якого є ОСОБА_1 . А тому, ОСОБА_5 є зацікавленою особою у даній справі, що не може свідчити про його неупередженість при проведенні будь яких обмірів.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року до участі у справі залучено третьою особою ОСОБА_3 .

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що відповідно до договору на право тимчасового користування землею ( в тому числі на умовах оренди), укладеного 22 квітня 2001 року, Левківська сільська рада надала ОСОБА_1 в тимчасове користування земельну ділянку площею 0,05 га на умовах довгострокового користування строком на 25 років, для городництва.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 22 вересня 2017 року № 6-6100/14-17-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 на території Житомирського району за межами населених пунктів Левківської сільської ради та надало йому у власність земельну ділянку загальною площею 2,0 га кадастровий номер :05:000:0501.

На підставі договору купівлі-продажу від 13 січня 2021 року право власності на вказану земельну ділянку перейшло до ОСОБА_3 , що підтверджується інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.06.2022 року.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом цієї норми, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин другої та третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з частиною першою статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 22 вересня 2017 року № 6-6100/14-17-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,000 га, кадастровий номер :05:000:0501, розташованої за межами населених пунктів Левківської сільської ради Житомирського району, оскільки відведення земельної ділянки ОСОБА_2 здійснено з порушенням вимог земельного законодавства та без попереднього вилучення земельної ділянки площею 0,0500 га з його користування.

Відповідно до статті 8 ЗК України 1990 року у тимчасове користування на умовах оренди земля надається громадянам України, підприємствам, установам і організаціям, громадським об`єднанням і релігійним організаціям, спільним підприємствам, міжнародним об`єднанням і організаціям з участю українських та іноземних юридичних осіб і громадян, підприємствам, що повністю належать іноземним інвесторам, а також іноземним державам, міжнародним організаціям, іноземним юридичним особам та фізичним особам без громадянства.

Орендодавцями землі є сільські, селищні, міські, районні Ради народних депутатів і власники землі.

Земля може надаватися в оренду в короткострокове користування - до трьох років (для випасання худоби, сінокосіння, городництва, державних та громадських потреб) і довгострокове - до п`ятдесяти років.

Умови, строки, а також плата за оренду землі визначаються за угодою сторін і обумовлюються в договорі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 9 ЗК України 1990 року до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить: 1) передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу.

Сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянку користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів (частина перша статті 19 ЗК України 1990 року).

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (частина перша статті 23 ЗК України 1990 року).

Згідно зі статтею 24 ЗК України 1990 року право тимчасового користування землею, в тому числі і на умовах оренди, оформляється договором. Форма договору і порядок його реєстрації встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073 (в редакції, чинній на час укладення договору оренди землі), державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки.

Судом встановлено, що договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) між Левківською сільською радою Житомирського району та ОСОБА_1 укладений у письмовій формі та зареєстрований у Книзі договорів на право тимчасового користування землею 22 квітня 2001 року за № 50. У зазначеному договорі міститься опис меж та план тимчасового землекористування.

Вказаний договір ніким неоспорений, в судовому порядку недійсним не визнавався.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» («J. K. AND OTHERS v. SWEDEN») зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Для встановлення обставин, чи має місце перетин та/або накладення земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ухвалою Житомирського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року за клопотанням ОСОБА_1 була призначена судова земельно-технічна експертиза.

У пункті 6.1 Інструкції Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) визначено, що одними із основних завдань земельно-технічної експертизи є:

- визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо);

- визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки.

У висновку судової земельно-технічної експертизи №533/02-2023 від 27 лютого 2023 року, проведеної відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року судовими експертами Свістуновим І.С., ОСОБА_6 зазначено, що із об`єму наданих на дослідження матеріалів провести (здійснити) порівняння просторового розташування земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0500 га, яка рішенням від 22.04.2001 Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області /а.с.46/ та договором від 22 квітня 2001 року /а.с.44-45/ надана в оренду ОСОБА_1 строком на 25 років із земельною ділянкою з кадастровим номером :05:000:0501 площею 2,0000 га та встановити наявність або відсутність факту накладання земельних ділянок у відповідності до наданих на дослідження матеріалів не вбачається за можливе в зв`язку із відсутністю в наданих на дослідження матеріалах первинної документації із землеустрою на підставі якої були визначені межі ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0500 га.

При цьому виходячи із наданих на дослідження матеріалів: кадастрового плану /а.с.50/ та уточненого кадастрового плану /а.с.206/, земельна ділянка із кадастровим номером :05:000:0501 та земельна ділянка ОСОБА_1 площею: 500 кв.м. перетинаються в площині, в результаті чого, утворюється пляма накладання у розмірі 498,0 кв.м., яка на рисунку № 14 в дослідницькій позначена під№1; 62,6 кв.м. перетинаються в площині, в результаті чого, утворюється пляма накладання у розмірі 62,3 кв.м., яка на рисунку № 14 в дослідницькій позначена під № 2.

Схеми розташування городніх ділянок городників № 2 городницького товариства «Злагода» на землях Левківської сільської ради Житомирської району (біля ВАТ «Хімволокно») складеної ОСОБА_7 /а.с.40-43/ та вільних у доступі картографічних даних, земельна ділянка № НОМЕР_1 розташована західніше від земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0501 площею 2,0000 га та відповідно не перетинається із нею в площині та перетинається в площині із земельною ділянкою з кадастровим номером :05:000:0593, площу накладання якої виходячи із обсягу наданих на дослідження матеріалів не вбачається за можливе.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він погоджується з висновком судової земельно-технічної експертизи від 27 лютого 2023 року, якою встановлено, що земельна ділянка, яка перебуває в його користуванні перетинається в площі із земельною ділянкою кадастровий номер :05:000:0593, власником якої є інша особа, а не відповідач ОСОБА_2 . Вимоги до власника земельної ділянки кадастровий номер :05:000:0593 ним будуть заявлені пізніше.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, колегія суддів, аналізуючи в сукупності всі досліджені докази по справі та даючи їм належну оцінку, дійшла висновку, про відсутність законних підстав для визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 22 вересня 2017 року №-6-6100/14-17-СГ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 , оскільки земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_2 не накладається на земельну ділянку, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 на підставі договору на право тимчасового користування землею ( в тому числі на умовах оренди) від 22 квітня 2001 року, з чим погодився і ОСОБА_1 .

Відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб інвалідністю.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 29 травня 2022 року, Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення апеляційним судом судового рішення у даній справі.

Відповідно до пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 призначена пенсія по 2 групі інвалідності, строком до 31 березня 2024 року.

Оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору відповідно до п 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідачу, апеляційна скарга якого задоволена, було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у даній справі, а тому в даному випадку судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись статтями 259, 268 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_2 , треті особи: Обслуговуючий кооператив «Городницьке товариство «Злагода», ОСОБА_3 , про визнання недійсним наказу, скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 квітня 2023 року.

Головуючий

Судді