У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря судового засідання - Попівняк І. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Лекора» Кобилецького Вячеслава Вікторовича про закриття провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Лекора» до ОСОБА_1 , третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Столичний підрядник» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 21.09.2021 було відкрито провадження у справі за позовною заявою позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Лекора» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Від представника ТОВ «Компанія Лекора» Кобилецького В.В. надійшла заява, в якій позивач просив закрити провадження у справі, посилаючись на наступне.

Вказав на те, що відповідно до норми ст. 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці, а тому даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши заяву, матеріали справи, дійшов наступного висновку.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, яким чинні Господарський процесуальний кодекс України та Цивільний процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

Так, за змістом пункту 1 частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З аналізу наведеного вище пункту вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів такі справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

За змістом частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до положень статей 553, 554, 626 ЦК України за договором поруки, який є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та поручителем; поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто, договір поруки укладається кредитором і поручителем в забезпечення виконання боржником основного зобов`язання.

Виходячи з аналізу змісту та підстав поданого позову, ТОВ «Компанія Лекора», як постачальник, подало до суду позов до фізичної особи, як поручителя за договором поруки, що укладений на забезпечення зобов`язання за договором поставки, сторонами якого є юридичні особи. Тобто, між позивачем та відповідачем наявний спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов`язання за договором поставки, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами ГПК України.

Відповідно до положень частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а випадки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, чітко визначені положеннями статті 20 ГПК України (як приклад, пункти 5, 10, 14 статті 20 ГПК України).

Отже, враховуючи викладене, з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 02.10.2018 у справі № 910/1733/18.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи те, що позивач подав заяву про закриття провадження, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі за вищевказаним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, судовий збір в розмірі 7 672 грн. 15 коп. підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. ст. 19, 255, 256, 260-261, 353-354 ЦПК України, ст. ст. 4, 20, 45 ГПК України, ст. ст. 7 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Лекора» до ОСОБА_1 , третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Столичний підрядник», про стягнення заборгованості - закрити.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія Лекора» 7 672 (сім тисяч шістсот сімдесят дві) грн. 15 коп. судового збору згідно з платіжним дорученням № 923 від 21.12.2020, сплачений на р/р: UA0026008, код: 37975298, МФО: 899998.

Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія Лекора», що розгляд справи відноситься до юрисдикції господарських судів.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвалу суду може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

СуддяСвітлана ЗАХАРЧУК