Справа № 331/102/22
Провадження № 2/331/109/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» березня 2023 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Антоненко М.В.

при секретарі Федоровій К.Д.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі у режимі відеоконфренцзв`язку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», 3-я особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом доАкціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 зазначає, що 11 травня 2007 року між ОСОБА_2 - третьою особою по справі та позичальником за кредитною угодою та АТ КБ «ПриватБанк» була укладена кредитна угода №14.11949.

Відповідно до вимог вищезазначеної кредитної угоди, банк у рамках Програми мікрокредитування надає кредит позичальнику. Загальна сума кредиту в рамках кредитної угоди 155 000 (сто п`ятдесят п`ять тисяч) доларів США. Позичальник зобов`язується повернути отриманий кредит, сплатити відсотки і винагороду в терміни, встановлені даною угодою. Термін повернення кредиту й окремих частин траншів кредиту, встановлюється договорами про видачу траншів, а також графіками погашення кредиту, відсотків і винагороди, що є невід`ємними додатками до договорів про видачу траншів, але не пізніше 12 травня 2014 року.

В якості забезпечення виконання позичальником - ОСОБА_2 своїх зобов`язань за Кредитною угодою № 14.1 1989 від 11.05.07 року перед банком між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 11 травня 2007 був укладений договір поруки.

Відповідно до вказаного договору поруки, поручитель - ОСОБА_1 надає поруку перед кредитором - банком за виконання ОСОБА_2 своїх обов`зків за кредитною угодою № 14.11949. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за кредитною угодою в тому ж розмірі що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання обов`язків за кредитним договором.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 19.04.11 року по справі № 12/5009/1430/11 ОСОБА_2 визнано банкрутом.

Відповідно до реєстру вимог кредиторів станом на 03 квітня 2020 року вимоги Акціонерного Товариства Комерційного банку «Приватбанк» були визнані в сумі 1 773 991, 40 грн. (Один мільйон сімсот сімдесят три тисячі дев`я тсот дев`яносто одна гривна 40 копійок).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.05.2020 року по справі № 12/5009/1430/11 підприємницька діяльність Фізичної особи ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 була припинена. Провадження у справі про неплатоспроможність Фізичної особи ОСОБА_2 , закрите.

Відповідно до статті 134 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів. Фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

Таким чином, ухвалою Господарською суду Запорізької області від 12.05.20 року по справі № 12/5009/1430/11 ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 був звільнений від заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі.

Кредитна угода № 14.11949 від 11.05.07 року укладена між АТ КБ «ПриватБанком» та ОСОБА_2 на цей час є припиненою.

Статтею 553 Цивільною Кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до статті 559 Цивільного Кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

Відповідно до статті 598 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Таким чином на підставі статей 598, 559 Цивільного Кодексу України порука, укладена з метою виконання зобов`язання по кредитній угоді № 14.11949 від 11.05.07 року на підставі договору поруки від 11.05 07 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 вважається припиненою.

В наслідок цього, договір поруки від 11.05 07 року, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 на виконання зобов`язання ОСОБА_2 по кредитній угоді № 14.11949 припиненим.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд визнати поруку, що виникла на підставі договору поруки від 11.05 07 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , припиненою.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.07.2022 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 05.12.2022 року.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ясир Н.О. в судовому засіданні в режимі відео конференції позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк адвокат Мельникова Я.В. проти позову заперечувала, надала суду письмовий відзив в якому зазначено, що 11.05.2007 р. публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №14.11949. В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки. Позивач посилаючись на постанову Господарського суду від 19.04.2011 року про визнання фізичну - особу підприємця ОСОБА_2 банкрутом, помилково вважає що, договір №14.11949 було припинено. Але, договір №14.11949 від 11.05.2007 року було укладено фізичною особою ОСОБА_2 а не фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 якого в подальшому визнано банкрутом. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.05.2020 року по справі № 12/5009/1430/11 не було припинено договору № 14.11949 від 11.05.2007 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 559 ЦК України, ліквідація боржника не припиняє поруку, якщо до дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника - юридичної особи кредитор звернувся до суду з позовом до поручителя у зв`язку з порушенням таким боржником зобов`язання.

Третя особа ОСОБА_2 був належний чином повідомлений про час та місце судових засідань, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Судом встановлено, що 11.05.2007 р. між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №14.11949.В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 19.04.11 року по справі № 12/5009/1430/11 ОСОБА_2 визнано банкрутом.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.05.2020 року по справі № 12/5009/1430/11 підприємницька діяльність Фізичної особи ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , була припинена. Провадження у справі про неплатоспроможність Фізичної особи ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , закрито.

Вказане підтверджується наданими позивачем копіями письмових доказів: кредитної угоди № 14.11949 від 11.05.07 року; договором поруки від 11.05.07 року; ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.05.20 року по справі №12/5009/1430/11.(а.с. 8-22).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 цього кодексу).

Спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі дії мають бути ефективними, тобто призводити до того результату, на який вони спрямовані. Інакше кажучи, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення (пункт 7 частини другої статті 16 ЦК України).

Передбачений у пункті 1 частини другої статті 16 ЦК України спосіб захисту цивільних прав та інтересів може стосуватися визнання як наявності права, так і його відсутності. Визнання права у позитивному значенні (визнання існуючого права) та у негативному значенні (визнання відсутності права та відповідного йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у юридичній визначеності (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.14) та від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункти 54-56)).

Для ефективного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, яка вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема, у таких випадках (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 57)):

Кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею боржника у позасудовому порядку.

Особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником).

Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення юридичної невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише тоді, якщо ця невизначеність триває, суд не розглядає ініційований кредитором для захисту його прав спір із боржником і не вирішив цей спір раніше, про що зазначено в п.64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц. Саме за цих умов боржник (поручитель) може звернутися до суду з позовом про визнання відсутності права вимоги кредитора за договором поруки (визнання його права припиненим), зокрема про визнання поруки припиненою, і такий спосіб захисту буде належним та ефективним. У разі задоволення цього позову суд у резолютивній частині визнає відсутнім право вимоги кредитора за договором поруки, зокрема визнає поруку припиненою, а не припиняє поруку (вищевказане узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 4 лютого 2015 року у справі № 6-243цс14).

Так, згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-725/11 від 20.10.2011 р. розглянуто позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11.05.2007 р. №14.11949 та постановлено рішення про стягнення з відповідачів суму боргу в розмірі 2140182,93 грн.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 21.11.2011 р., рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-725/11 від 20.10.2011 р. змінено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитною угодою №14.11949 від 11.05. 2007 р., яка станом на 24 січня 2011 р. склала 256598,22 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 2038031,36 грн., з яких 142974,29 дол. США або 1128425,05 грн. за тілом кредиту, 66898,10 дол. США або 531338,16 грн. сума заборгованості за відсотками користування кредитними коштами, 24295,26 дол. США або 192965,10 грн. пеня за неналежне виконання боргових зобов`язань, заборгованість з комісії -23 330,57 дол. США або 185303,05 грн. У стягнені з відповідачів штрафу у розмірі 102151 грн.57 коп., відмовлено.

З вказаних судових рішень слід, що ОСОБА_1 зустрічний позов до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання поруки припиненою не пред`являвся, спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 11.05.2007 р. №14.11949 розглянуто судом, юридична невизначеність у відносинах із ПАТ КБ «Приватбанк» відсутня, а тому ОСОБА_1 безпідставно звернулась до суду із окремим позовом про визнання поруки, що виникла на підставі договору від 11.05.2007 року, припиненою.

Визнання Господарським судом ФОП ОСОБА_2 банкрутом не спростовує висновків суду щодо неналежного спосбу захисту своїх прав позивачкою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», 3-я особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко