Справа №443/363/23
Провадження №2/443/252/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

10 квітня 2023 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог щодо предмету спору: Журавненська селищна рада Стрийського району Львівської області, Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції та Гніздичівська селищна рада Стрийського району Львівської області, про скасування рішення державного реєстратора, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог щодо предмету спору: Журавненська селищна рада Стрийського району Львівської області, Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції та Гніздичівська селищна рада Стрийського району Львівської області, в якій просить скасувати рішення державного реєстратора Жидачівського районного управління юстиції Львівської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 24670747 від 23.09.2015, 11:12:18, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15, адреса АДРЕСА_1 .

10.04.2023 від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову в якій остання просить накласти арешт на житловий будинок, загальною площею 119,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (номер об`єкту нерухомого майна 15), що належить на праві власності ОСОБА_2 згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Вказана заява про забезпечення позову мотивована тим що, згідно рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10.06.2014, з урахуванням додаткового рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 02.02.2015 визнано недійсним в 1/4 частині свідоцтво про право особистої власності на спірний будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, а саме на спірного житлового будинку. Згідно рішення Апеляційного суду Львівської області від 15 червня 2015 року в позові в частині визнання недійсним в 1/4 частині свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок відмовлено та в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на спадкове майно, а саме на спірного житлового будинку залишено без змін. Отже відповідачці ОСОБА_2 на праві власності належить 1/4 спірного будинку в порядку спадкування. Решта будинку належить позивачці як власниці 1/2 будинку та як спадкоємиці після смерті чоловіка позивачки 1/4 будинку, а разом 3/4 спірного будинку. Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірного будинку право власності на цілий будинок з приналежними до нього будівлями зареєстровано на підставі вищевказаних судових рішень за ОСОБА_2 - відповідачкою у справі. Тобто відповідачці було відомо про те, що не дивлячись на рішення судів щодо розміру її частки у праві власності, зареєстровано за нею було цілий будинок з господарськими спорудами. І оскільки така технічна помилка була їй відома, вона повинна була звернутись до державного реєстратора з відповідною заявою, натомість вчиняла дії щодо розпорядження майном, яке у цілому не є її власністю і такі дії порушують право позивачки на розпорядження та володіння належним їй на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності та як спадкоємця майном. Відтак, позивачка вважає, що відповідачем може бути реалізовано намір розпорядитись (відчужити) спірний будинок, а позивачкою оспорюється реєстрація права власності в судовому порядку і оскільки вона також є власником нерухомого майна, натомість право власності зареєстровано на весь нерухомий об`єкт за відповідачкою - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову (шляхом накладення арешту), в кінцевому результаті, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких позивачка звернулась до суду. Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачем буде реалізовано право на відчуження майна, то позивачка не зможе захистити або поновити свої права в межах викладених позовних вимог, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення її порушених чи оспорюваних прав або інтересів в контексті вказаних позовних вимог.

Перевіривши та дослідивши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії;

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 02.12.2006).

До видів забезпечення позову законом віднесено зокрема накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК).

Судом встановлено, що рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 10.06.2014 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. Визнано недійсним в 1/4 його частині свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, яке видано 23.11.1989 року виконавчим комітетом Жидачівської районної ради народних депутатів та зареєстроване в Стрийському МБТІ в реєстровій книзі №1 за реєстровим №62 30.11.1989 року на ім`я ОСОБА_1 на цілий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_2 право власності на спадкове майно ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: на 1/4 житлового будинку, загальною площею - 119,7 кв. м., житловою площею - 57,3 кв.м. та господарських будівель і споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . В позовних вимогах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 и про визнанння свідоцтва про право власності на житловий будинок незаконним та про розподіл спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Любшанська сільська рада Жидачівського району Львівської області та у позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення спадкоємців від права на спадкування відмовлено /а.с. 10-12/.

Додатковим рішеннямЖидачівського районного суду Львівської області від 02 лютого 2015 року частину четверту резолютивної частини рішення Жидачівського районного суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнанння свідоцтва про право власності на житловий будинок незаконним, поновлення строку для прийняття спадщини та про розподіл спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Любшанська сільська рада Жидачівського району Львівської області та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення спадкоємців від права на спадкування. від 10.06.2014 року викладено у такій редакції: В позовних вимогах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнанння свідоцтва про право власності на житловий будинок незаконним, поновлення строку для прийняття спадщини та про розподіл спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Любшанська сільська рада Жидачівського району Львівської області та у позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення спадкоємців від права на спадкування відмовлено /а.с.13/.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 15 червня 2015 року рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10 червня 2014 року в частинах: задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання частково недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом - повністю; визнання недійсним в 1/4 його частині свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, яке видано 23.11.1989 року виконавчим комітетом Жидачівської районної ради народних депутатів та зареєстроване в Стрийському МБТІ в реєстровій книзі № 1 за реєстром № 62 30.11.1989 року на ім`я ОСОБА_1 на цілий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , - скасувати та ухвалити в цих частинах нове рішення, яким: Позов ОСОБА_2 задоволено частково. В позові ОСОБА_2 в частині визнання недійсним в 1/4 його частині свідоцтва "про право особистої власності на житловий будинок, яке видано 23.11.1989 року виконавчим комітетом Жидачівської районної ради народних депутатів та зареєстроване в Стрийському МБТІ в реєстровій книзі № 1 за реєстром № 62 30.11.1989 року на ім`я ОСОБА_1 на цілий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовлено. В інших частинах рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10 червня 2014 року та додаткове рішення цього ж суду і від 02 лютого 2015 року - залишено без змін /а.с.14-19/.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.12.2022 № 319218627 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 . Дата, час державної реєстрації: 17.09.2015. Підстава для державної реєстрації: рішення суду №443/1124/13-ц від 10.06.2014, додаткове рішення суду №443/1124/13-ц від 02.02.2015, рішення суду №443/1124/13 від 15.06.2015 /а.с.20/

Враховуючи, що між сторонами існує реальний спір, пов`язаний з скасуванням рішення державного реєстратора Жидачівського районного управління юстиції Львівської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 24670747 від 23.09.2015, 11:12:18, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15, адреса АДРЕСА_1 та приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивачки щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості і адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявниця просили вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду або ускладнити ефективний захист порушених її прав та інтересів. Накладення арешту не обмежить відповідачку у праві користування майном та жодним чином не вплине на права та інтереси третіх осіб, проте невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачці відчужити майно на користь третіх осіб.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Виконання даної ухвали доручити Жидачівському районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскарження до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Р.Г. Равлінко