УХВАЛА

номер справи 752/18676/22

провадження номер 2/752/3316/23

21.06.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря судового засідання Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Зараз» про визнання застосування положення договору неправомірним та зобов`язання вчинити дії, та за зустрічним позовом Кредитної спілки «Зараз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Кредитної спілки «Зараз» про визнання застосування положення договору неправомірним, та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.01.2023 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.02.2023 року, клопотання представника відповідача про розгляд за правилами загального позовного провадження даної справи було задоволено. Було вирішено розглядати цивільну справу в порядку загального позовного провадження. У справі призначено підготовче засідання.

В лютому 2023 року представник КС «Зараз» звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.03.2023 року, зустрічний позов Кредитної спілки «Зараз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було прийнято до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Зараз» про визнання застосування положення договору неправомірним, та зобов`язання вчинити дії. Вимоги за зустрічним позовом Кредитної спілки «Зараз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було об`єднано в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Зараз» про визнання застосування положення договору неправомірним, та зобов`язання вчинити дії. Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Зараз» про визнання застосування положення договору неправомірним, та зобов`язання вчинити дії, та за зустрічним позовом Кредитної спілки «Зараз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було продовжено в порядку загального позовного провадження та відкладено у справі підготовче судове засідання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.04.2023 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судові засідання 25.05.2023 року та 21.06.2023 року позивач за первісним позовом не з`явився та явку свого представника не забезпечив. Про розгляд справи сторона позивача повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. З будь-якими клопотаннями, зокрема, про розгляд справи без участі сторони позивача до суду не зверталась.

Представник відповідача за первісним позовом в судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву, в якій просив первісний позов залишити без розгляду в зв`язку з неявкою сторони позивача без поважних причин.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути питання про можливість залишення первісного позову без розгляду без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов у даній справі слід залишити без розгляду за наступних підстав.

Судом встановлено, що в судові засідання 25.05.2023 року та 21.06.2023 року позивач за первісним позовом не з`явився, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, та доказів на підтвердження поважності неявки в судові засідання суду не надав.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач за первісним позовом не з`явився до суду без поважних причин.

Так, згідно із ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальнимиправами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно із ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України,суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, закон жодним чином не пов`язує неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги розумні строки розгляду справи, суд вважає за доцільне залишити первісний позов у даній справі без розгляду, оскільки, позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, та продовжити розгляд справи за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 10, 13, 257, 158 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Зараз» про визнання застосування положення договору неправомірним та зобов`язання вчинити дії, у цивільній справі № 752/18676/22, - залишити без розгляду.

Продовжити у цивільній справі № 752/18676/22 розгляд зустрічного позову Кредитної спілки «Зараз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Головуючий Н.П. Чередніченко