Провадження 6/127/69/23
У Х В А Л А

31 березня 2023 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу № 127/30448/22 таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

28.02.2023 року судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу № 127/30448/22 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області від 23.01.2023 року, таким, що не підлягає виконанню.

Мотивував тим, що вказаним судовим наказом з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі половини заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 28.12.2022 року.

У заяві ОСОБА_1 зазначив, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження суд не розглядав обґрунтованість заявлених стягувачем вимог та не врахував обставини, які є істотними під час визначення розміру аліментів.

Зокрема, вказував, що шлюб з ОСОБА_2 не розірваний, хоча її позов про розірвання шлюбу знаходиться в провадженні суду, вони з дружиною та трьома дітьми зареєстровані та проживають за однією адресою, діти та дружина знаходяться на його утриманні. Він має дохід від підприємницької діяльності, це є єдиним джерелом доходу сім`ї. Він фінансує усі сімейні потреби та щомісяця надає стягувачу кошти в достатній сумі для задоволення її власних потреб, оплачує навчання меншої доньки в приватній школі, несе інші витрати, пов`язані з забезпеченням інтересів дітей. Також він фінансував придбання у шлюбі рухомого та нерухомого майна, відпочинки за кордоном тощо.

Вважає, що стягнуті з нього судовим наказом аліменти у частці від заробітку (доходу) будуть в десятки разів перевищувати справжні потреби дітей, порівняно із встановленим Законом прожитковим мінімумом для дитини відповідного віку, тому вважає своє право порушеним, а вимогу стягувача про стягнення аліментів не обґрунтованою.

Оскільки діти завжди перебували і перебувають на його утриманні, вважає, що він не повинен нести додатковий обов`язок сплачувати аліменти на утримання трьох дітей, що стягнуті з нього судовим наказом № 127/30448/22, виданим Вінницьким міським судом Вінницької області від 23.01.2023 року.

Зазначаючи правовою підставою заяви ст.ст. 160, 173, 432 ЦПК України, заявник просив визнати судовий наказ № 127/30448/22, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 23.01.2023 року за заявою ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Опанасюк П.П. заяву підтримав, повідомив, що діти і дружина знаходяться на утриманні батька. Крім того, щомісячно ОСОБА_1 перераховує на картку ОСОБА_2 20 000 грн. Окремо він оплачує навчання, комунальні послуги, несе витрати, пов`язані з утриманням своєї сім`ї. В наказаному провадженні суд дані обставини не досліджував, проте вони мають істотне значення. Просив визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 заяву підтримав за викладених у ній обставин. Пояснив, що свій обов`язок по утриманню дітей він виконує належним чином. На даний час старша донька проживає з ним постійно, менша періодично сама обирає місце проживання, а син постійно із ОСОБА_2 , оскільки потребує догляду. Всі зареєстровані за однією адресою. Вважає, що наявність судового наказу про стягнення аліментів порушує його права і не відповідає фактичним обставинам.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що вони з чоловіком припинили сімейні стосунки, діти самі обрали місце проживання. Старша донька постійно проживає з батьком, син з нею, молодша донька і з нею і з батьком. На даний час вони спільно несуть витрати на утримання дітей. Судовий наказ про стягнення аліментів вона не пред`являла до примусового виконання, оскільки ОСОБА_1 перераховує кошти добровільно, приблизно по 20 000 грн. щомісяця. ОСОБА_2 не заперечила щодо визнання таким, що не підлягає виконанню, судового наказу № 127/30448/22 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області від 23.01.2023 року.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183Сімейного кодексу України).

Судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (ст. 161 ч. 1 п.4, п.5 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно ч. 3 ст. 167 ЦПК України, судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Частиною 1 ст. 170 ЦПК України передбачено: боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Оскільки судовий наказ виданий щодо стягнення аліментів, він скасуванню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 173 ЦПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Судовий наказ є судовим рішенням (п.4 ч. 1 ст. 258 ЦПК України) та згідно вимог ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Статтею 432 ч. 1ЦПК України визначено: суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначені частиною 2 даної статті: суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для цього поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Враховуючи наведені норми закону, визнання учасниками справи факту того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно утримують дітей, що за згодою подружжя діти ОСОБА_6 , 2006 р.н. та ОСОБА_7 , 2014 р.н., проживають з батьком, а також враховуючи те, що судовий наказ не був пред`явлений до примусового виконання і обов`язок щодо сплати аліментів виконується поза межами виконавчого провадження, суд дійшов висновку про необхідність визнати таким, що не підлягає виконанню, судовий наказ, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 23.01.2023 року у справі № 127/30448/22 за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 173, 259, 260, 432 ЦПК України,-

у х в а л и в :

заяву задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, судовий наказ, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 23.01.2023 року у справі № 127/30448/22 за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

- боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2

Суддя: