ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/32122/19

Провадження № 22-ц/4820/1303/23

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представника позивача адвоката Ваківа В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2023 року, суддя Мазурок О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Проскурів» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,

встановив:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Проскурів», в якому з урахуванням уточнень просила визнати незаконним та скасувати наказ від 30.08.2019 року про її звільнення з посади корпоративного секретаря ПАТ «Проскурів» на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України; поновити її на роботі; стягнути з ПАТ «Проскурів» невиплачену суму вихідної допомоги в сумі 101967грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.05.2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Проскурів» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі закрито у зв`язку з тим, що вказаний спір належить до юрисдикції господарських судів, позаяк відносно ПАТ «Проскурів» відкрито провадження у справі про банкрутство.

Не погоджуючись з таким процесуальним рішенням суду ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просила його скасувати та направити справу за встановленою юрисдикцією до Господарського суду Хмельницької області для продовження розгляду.

На думку апелянта, суду першої інстанції належало не закривати провадження у справі, а передати справу до Господарського суду Хмельницької області за належною підсудністю.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача підтримав оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, просив розгляд справи судом провести без його участі.

В суді представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача в суд не з`явився.

Заслухавши пояснення учасника справи та дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що рішенням засідання наглядової ради ПАТ «Проскурів» від 10.10.2018 року, яке оформлено протоколом №2 від 10.10.2018 року, обрано корпоративного секретаря ПАТ «Проскурів» Шеремету Л.П., безстроково (а.с. 12).

Рішенням наглядової ради ПАТ «Проскурів» від 30.08.2019 року визнано недійсним рішення про обрання корпоративного секретаря товариства (протокол №2 засідання наглядової ради ПАТ «Проскурів» від 10.10.2018 року); припинено повноваження корпоративного секретаря товариства Шеремети Л.П. (т. 1, а.с. 86).

Наказом генерального директора ПАТ «Проскурів» від 30.08.2019 року, №5ос-Ш звільнено ОСОБА_1 з посади корпоративного секретаря ПАТ «Проскурів» з 30.08.2019 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, у зв`язку із припиненням повноважень посадової особи на підставі рішення наглядової ради ПАТ «Проскурів» (а.с. 86).

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України побудови судоустрою в Україні за принципами територіальності та спеціалізації (ст. 125), так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені ст. 19 ЦПК України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Окрім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За приписами ч. 2 ст. 7 цього Кодексу господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Отже, ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначає підсудність майнових спорів, стороною в яких є боржник, одному господарському суду, який акумулює і вирішує усі майнові спори за участю боржника. Виключень з цього правила не передбачено.

Така позиція законодавця обумовлена тим, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду даної справи судом, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, відносно якого порушено справу про банкрутство, повинен відбуватися виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство і в межах цієї справи, незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

Такий правий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №607/6254/15-ц та від 28.01.2020 року у справі №50/311-б.

Подібні за змістом висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі №428/2376/20; від 20.05.2020 року у справі №161/18582/17; від 24.02.2021 року у справі №712/701/19; а також у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.02.2021 року у справі №925/1342/14; від 18.02.2020 року у справі №918/335/17; від 30.01.2020 року у справі №921/557/15-г/10; від 06.02.2020 року у справі №910/1116/18; від 02.10.2019 у справі №910/9535/18; від 21.11.2019 року у справі №925/1205/15.

Апеляційним судом встановлено, що 30.06.2022 року Господарським судом Хмельницької області відкрито провадження у справі №924/232/22 про банкрутство ПАТ «Проскурів», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном товариства.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позов ОСОБА_1 до ПАТ «Проскурів», щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, розгляду в порядку цивільного судочинства не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. ст. 255, 256 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а суд апеляційної чи касаційної інстанції повинен також роз`яснити заявнику про його право протягом десяти днів звернутися із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Водночас, згідно з приписами ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 15.01.2020 року у справі №607/6254/15-ц, Велика Палата, скасовуючи ухвалу суду про закриття провадження, погодилася з висновками судів, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до юрисдикції господарського суду, на розгляді якого перебуває справа про банкрутство відповідача. В той же час Велика Палата не погодилася з висновками суду про закриття провадження у справі, оскільки такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, встановлених ст. 45 КУзПБ, а тому передала справу до Господарського суду м. Києва, на розгляді якого перебуває справа про банкрутство, без закриття провадження.

Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі №753/9175/20 (провадження №61-14590св21).

На вищенаведене суд першої інстанції уваги не звернув, у зв`язку з чим колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне скасувати оскаржуване судове рішення суду першої інстанції та передати дану справу до Господарського суду Хмельницької області, на розгляді якого перебуває справа №924/232/22 про банкрутство ПАТ «Проскурів», без закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Матеріали справи №686/32122/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Проскурів» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, передати до Господарського суду Хмельницької області, на розгляді якого перебуває справа №924/232/22 про банкрутство ПАТ «Проскурів».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 червня 2023 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова