Справа № 357/2661/23
Провадження № 2-о/357/121/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Нізовій А. Р., ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Фурсівська сільська рада Білоцерківського району Київської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід заявниці - ОСОБА_2 , після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної частки (паю), розташованого в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. За життя ОСОБА_2 за повіт не залишив, син спадкодавця ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших спадкоємців немає, єдиним спадкоємцем четвертої черги є заявниця. У січні 2023 року заявниця звернулась до державного нотаріуса Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори Карпусь І.О. із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки в установлений законом строк спадщину не прийняла, а також немає підтвердження родинних відносин між нею та померлим або підтвердження, що вона є спадкоємицею за законом четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України. Заявниця вказує, що з 1999 року і до дня смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала зі спадкодавцем однією сім`єю, між ними були відносини притаманні діду і внучці, та в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 . А тому, просить суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понад п`ять років, з 1999 року по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Та встановити факт прийняття ОСОБА_1 як спадкоємцем за законом спадщини ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 15 березня 2023 вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Заявниця та її представник в судове засідання не з`явились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, представник заявниці подав до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Заінтересована особа Фурсівська сільська рада Білоцерківського району Київської області в судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду клопотання про розгляд справи за відсутності її представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оглянувши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 12 жовтня 2006 року Виконкомом Трушківської сільської ради Білоцерківського району серії НОМЕР_1 , актовий запис №35 /а.с. 13/.

Після його смерті відкрилась спадщина на все майно, яке належало йому на момент смерті.

Судом також встановлено, що батько заявниці ОСОБА_3 був сином померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією його свідоцтва про народження від 18.08.1948 року серії НОМЕР_2 та копією повторного свідоцтва про народження заявниці від 21.09.2012 року серії НОМЕР_3 /а.с. 18-17/ .

З матеріалів справи вбачається, що батько заявниці ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 23 квітня 2012 року Виконавчим комітетом Трушківської сільської ради Білоцерківського району Київської області серії НОМЕР_4 , актовий запис №11 /а.с. 14/.

За життя ОСОБА_2 заповіт не залишив, інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. Спадкова справа не заводилася.

У січні 2023 року заявниця звернулась до державного нотаріуса Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори Карпусь І.О. із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки в установлений законом строк спадщину не прийняла, а також немає підтвердження родинних відносин між нею та померлим або підтвердження, що вона є спадкоємицею за законом четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України, що підтверджується постановою державного нотаріуса №65/02-32 від 24 січня 2023 року /а.с. 12/

Заявниця стверджує, що вона постійно проживала із дідом ОСОБА_2 більше п`яти років за адресою: АДРЕСА_1 , вони були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство. Після смерті ОСОБА_2 заявниця здійснила його поховання.

Так, відповідно до довідки №07-27-72, виданої 24 січня 2023 року Трушківським старостинським округом №1 Фурсівської сільської ради, померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був постійним жителем села Трушки, проживав в АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вказаною адресою проживала без реєстрації ОСОБА_1 та доглядала спадкодавця ОСОБА_2 з 1999 року та до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 15/

Окрім того, в письмових поясненнях від 22 лютого 2023 ркоу свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підписи яких посвідчено секретарем виконкому Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області 22 лютого 2023 року та зареєстровано в реєстрі за №№ 28,29,30,32, засвідчили факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом за адресою: АДРЕСА_1 , більше п`яти років по день смерті ОСОБА_2 , а саме з 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказані свідки також зазначили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет, заявниця сплачувала за спожиті комунальні послуги в будинку, їх відносини свідки назвали сімейними. Заявниця повністю взяла на себе організацію його поховання, потім замовляла та встановлювала пам`ятник /а.с. 21-24/

Суд приймає до уваги покази свідків, які підтвердили, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, оскільки у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються та не суперечать іншим наданим доказам.

При вирішення спору суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 вказаної вище Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно вимог частини 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їхній сукупності, з урахуванням наданих письмових доказів та пояснень свідків, суд прийшов висновку про доведеність заявлених вимог щодо встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`ю разом з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Трушки, більше п`яти років до дня смерті ОСОБА_2 .

Оскільки для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю законом не визначено іншого, окрім судового порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини, факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 29, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 293, 273, 315-319, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю понад п`ять років з 1999 року до часу відкриття спадщини, а саме до дня смерті ОСОБА_2 .

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), як спадкоємцем за законом, спадщини ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Б. І. Кошель