07.04.2023 227/127/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Добропілля, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить визнати житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та поділи його як майно подружжя.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 1992 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного шлюбу мають повнолітню дитину, яка проживає окремо а також неповнолітню дитину, яка на даний час проживає разом із позивачем. Перебуваючи в офіційному шлюбі, позивач зазначає, що вони 13.09.2002 року купили житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за 4000 доларів США. Гроші, які були витрачені на покупку будинку були його особистою власністю, оскільки вказані гроші були у нього від продажу батьківської квартири, а також частину грошей на придбання будинку були надані його братом. Саме виручені кошти від продажу батьківської квартири були витрачені на покупку будинку. Оскільки оформленням покупки займалася відповідачка, вона оформила будинок у нотаріуса на своє ім`я, крім того оформила його як договір дарування, але вказаного рішення відповідачка не узгоджувала з позивачем. Позивач зазначає, що на даний час він з відповідачкою припинили шлюбні відносини і між ними не досягнуто угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, тому позивач просить задовольнити позов, а саме визнати вказаний будинок спільною сумісною власністю подружжя, виділити на його користь і визнати за ним та відповідачкою право особистої власності на частину вказаного будинку. Зазначає, що згідно звіту про оцінку майна ринкова вартість житлового будинку складає 116418,00 грн. Крім того просить стягнути з відповідача половину судових витрат, які ним були витрачені на отримання звіту про оцінку майна та на оплату судового збору.

Доводи інших учасників справи

Відзиву на позов, який відповідачка отримала 12.02.2022 року разом з ухвалою суду від 31.01.2022 року, до суду не надходило.

Рух справи у суді

Ухвалою від 31.01.2022 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позов (а.с.52).

Ухвалою від 21.02.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду(а.с.96).

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно, належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача ОСОБА_1 про розгялд справи у його відсутність за участю адвоката Карамяна Е.Ф. (а.с.7) Представник позивача Карамян Е.Ф. звернувся до суду з заявою про розгяд справи у його відсутність, в якій просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно, належним чином. Звернулась до суду з заявою про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану в Україні, так як на теперішній час перебуває у Республіці Франція. (а.с.75)

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справу до закінчення воєнного стану. Також посилається на те, що на даний час є переміщеною особою за адресою АДРЕСА_2 , через що не має можливості прибути в судове засідання. Також вказує на відсутність інтернету у місці його мешкання для проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Щодо клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки причини, зазначені представником Гос В.В. не є поважними виходячи з такого.

Представник зазначає, що відповідачка перебуває за межами за межами України і не має можливості бути присутньою в судовому засіданні.

В той же час суд зазначає, що в рамках даного провадження відповідач діє разом з представником - адвокатом Гос В.В., який знаходиться в межах України, що не перешкоджає йому брати участь в судовому засіданні. Доводи представника відповідача - адвоката Гос В.В. щодо не можливості брати участь в судовому засіданні через віддаленість місця його проживання від місця знаходження Добропільського міськрайонного суду Донецької області, суд не приймає до уваги, оскільки діюче законодавство передбачає право учасників судового розгляду брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду як з приміщення іншого суду так і з використанням власних технічних засобів. Але не зважаючи на це представник відповідача таким правом не користується, що призводить до затягування строків розгляду справи. До доводів представника відповідача - адвоката Гос В.В. про те, що за місцем його проживання в с.Чертіж Стрийського району Львівської області відсутній інтернет з`язок, суд відноситься критично, оскільки вказані доводи належним чином не підтверджені, що на думку суду свідчить про їх надуманість. Крім того суд звертає увагу на те, що заяви представника - адвоката Гос В.В. про відкладення розгляду справи скеровуються до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», що ніяк не свідчить про відсутність інтернет зв`язку в місці перебування представника.

За вказаних обставин, суд враховуючи вимоги ч.1,4 ст.223 ЦПК України, вважав можливим вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів за відсутності відповідача та його представника.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Обставини встановлені судом

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають у шлюбі з 08.08.1992 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 , виданого міським відділом ЗАГС м.Добропілля Донецької області 08.08.1992 року (а.с.10).

Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 . (а.с.47)

Договором дарування житлового будинку від 30.08.2002 року, який посвідчено державним нотаріусом Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області Молодняк О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 3114 підтверджується, що за вказаним договором ОСОБА_2 прийняла в дар від ОСОБА_6 житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 житловою площею 46 кв.м та присадибні побудови: 2 нежитлові прибудови, ганок, літня кухня, 2 сараї, погріб, уборна та споруди(а.с.11).

Відповідно до відмітки в договорі дарування вбачається, що вказаний будинок 12.09.2002 року був зареєстрований як об`єкт приватної власності ОСОБА_2 Добропільським БТІ за № 2197.

Зі звіту про незалежну оцінку майна № 12-08 від 09.12.2021 року, який виготовлений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 від 09.12.2021, встановлено, що ринкова вартість житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , станом на 09.01.2022 року, без врахування ПДВ складає 116418,00 грн. (а.с. 13-22).

Законодавство застосоване судом та висновки суду.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст.62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина і чоловік, відповідно до ст.69 СК України, мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Згідно п.2 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 76 ЦПК України говорить про те, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона, згідно ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що житловий будинок, який є предметом спору у даній справи дійсно був набутий відповідачем в період шлюбу з позивачем, але на підставі договору дарування, що в свою чергу, в силу ст. 57 СК України, свідчить про те, що вказаний будинок є об`єктом особистої приватної власності відповідача і не відноситься до майна, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності в силу ст.60 СК України.

Доказів, які б свідчили про те, що вказаний договір дарування є удаваним, тобто таким, що був вчинений сторонами для приховання іншого договору, який насправді був вчинений, суду надано не було.

Також в судовому засіданні позивачем не доведено, що за час шлюбу спірний житловий будинок істотно збільшився у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат позивача, що могло би бути підставою для визнання спірного будинку об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позивач посилаючись на те, що саме за його власні грошові кошти був придбаний житловий будинок, належних та допустимих доказів вказаних обставин не надав.

Зі змісту позову вбачається, що обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначав, що доводи, зазначені в цьому позові можуть підтвердити свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , але в той же час клопотань про виклик вказаних свідків, відповідно до ст.91 ЦПК України, в судове засідання позивач суду не подавав.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ч. 1 ст.141 ЦПК України, за змістом якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у позові - судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 57, 60-63 СК України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Копію рішення направити сторонам.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий 02.06.1999 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Карамян Едуард Фрунзикович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3726 від 29.12.2010 року, поштова адреса: АДРЕСА_3

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1

Представник відповідача: адвокат Гос Володимир Васильович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 5290 від 17.12.2018 року, поштова адреса: АДРЕСА_4 .

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 28 березня 2023 року. Повний текст рішення буде складено 07 квітня 2023 року.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця

07.04.2023