Справа № 495/9885/22
№ провадження 2/495/419/2023
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

07 квітня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Мельник Ю.В.

справа № 495/9885/22

позивача - особисто ОСОБА_1 ,

відповідача - особисто ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

представника позивача на підставі ордеру - адвоката Яковенко І.В.,

представника відповідача на підставі ордеру - адвоката Гасанова К.І.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у якому просила суд: стягнути з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000 гривень щомісячно, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3000 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду, до досягнення повноліття, а також стягнути з відповідача, витрати понесені позивачем на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона 03 листопада 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 363.

Від вказаного шлюбу в них народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Позивач вказує, що неповнолітні діти проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 58 від 30.11.2022 року, виданою Головою ОСББ «Перемоги-7».

Зазначає, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, а діти постійно потребують нормального харчування, одягу, оплати за навчання та інше - усе це потребує значних коштів та самостійно цього забезпечити в повній мірі не можливо.

Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не було досягнуто.

За ствердженням позивача, в теперішній час відповідач працює по найму водієм по перевезенню вантажу, а тому має нерегулярний, мінливий дохід, однак стан здоров`я та матеріальне становище дозволяє останньому утримувати дітей.

На підставі усього вищевикладеного, вона і звернулась до суду з даним позовом.

23 січня 2023 року до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов відзив від представника відповідача, відповідно до якого просить суд задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів частково та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн щомісячно, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1500 грн щомісячно.

Вказує, що не має постійного місця роботи та заробітку, працює по найму водієм по перевезенню вантажу, а з 2022 року регулярний дохід з урахуванням воєнного стану погіршився та складає щомісячно не більше 6000 грн, а отже, не має матеріальної можливості віддавати увесь свій заробіток на користь ОСОБА_1 , залишившись без коштів існування.

Переконаний, що здатний виплачувати ОСОБА_1 щомісячно на утримання дітей 3000 грн, тобто по 1500 грн на кожну дитину.

З урахуванням того, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів зміни матеріального стану відповідача, оскільки позивачем не приєднано доказів офіційного заробітку відповідача чи інших видів доходів, вважає доцільним, щоб суд задовольнив позов частково.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 грудня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження з призначенням справи до її судового розгляду.

Представник позивача, позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні з позовом погодилися частково, наполягали задовольнити позов з урахуванням підстав, викладених у відзиві.

Фактичні обставини, встановлені судом

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивач 03 листопада 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 363, що не заперечується сторонами.

Від зареєстрованого шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ./а.с.9-10/

У відповідності до довідки, виданої Головою ОСББ «Перемоги 7», вказано, що зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . /а.с.8/.

Діти проживають з матір`ю та знаходяться на її повному утриманні.

Позивач у своєму позові вказує, що батько їх спільних дітей добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча законом покладено рівну участь батьків у вихованні та утриманні дитини.

Відповідач зазначив, що згодний сплачувати аліменти частково у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн на кожну дитину.

Нормативне обґрунтування

Так, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина..

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», встановлено з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років становить 2272 гривень, з 6 до 18 років - 2833 гривень.

Оцінка аргументів сторін, висновки суду

Враховуючи усе вищевикладене, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітніх дітей, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги вікову категорію дітей, їх потреби, разом з тим з урахуванням відсутності належних доказів матеріального становища платника аліментів, що свідчили б про достатній дохід відповідача для можливості стягнення аліментів у визначеному у позові розмірі, та не надання належних доказів наявність у відповідача визначеного рухомого майна, тому суд приходить до висновку про доцільність в даному випадку стягнення з відповідача на користь позивача, аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі на одну дитину відповідного віку, наступним чином: стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 09.12.2022 року і до повноліття дитини, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 09.12.2022 року і до повноліття дитини, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_5 включно, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Розподіл судових витрат

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За умовами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з того, що згідно з ЗУ «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору за подання відповідного позову, тож такі витрати має понести відповідач.

Стосовно витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане кореспондується з позицією ВС, викладеною у Постанові від 23.11.2020 року у справі № 638/7748/18.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18, від якої вважає за необхідне відступити Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у справі № 922/1964/21, предметом касаційного перегляду була ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначену ухвалу залишив без змін.

У зазначеній постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Натомість у цій постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чіткихкритеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.

Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Враховуючи наведені вище висновки, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від зазначених висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18.

У даній конкретній цивільній справі, що розглядається, позивачкою ОСОБА_1 у підтвердження обґрунтованості позову у частині стягнення витрат на правничу допомогу приєднані наступні документи: ордер № 1100097, Договір № 23 «про надання правової допомоги» від 05.12.2022 року та квитанція до прибуткового касового ордера № 13 від 05.12.2022 року.

Таким чином, суд вважає за необхідно сягнути з відповідача на користь позивача вказані витрати у розмірі 5000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-184,191 СК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 09.12.2022 року і до повноліття дитини, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 09.12.2022 року і до повноліття дитини, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_5 включно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за подачу до суду позову про стягнення аліментів у розмірі 992,40 грн на користь держави.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчення на постійне проживання НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , посвідчення на постійне проживання НОМЕР_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 11 квітня 2023 року.

Суддя: