Справа №461/577/21
Провадження №2/461/51/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Гель І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

в с т а н о в и в:

АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Генеральним кредитним договором №ГКД-668661.1 від 13.11.2018 в розмірі 56634,86 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 13.11.2018 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Генеральний кредитним договір №ГКД-668661.1, згідно якого сторони погодили, що банк зобов`язується відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах котрої надавати йому кредити (транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі, в порядку, розмірі та строки, передбачені договором та діючими тарифами банку. 04.12.2018 в рамках кредитного договору було видано транш за номером №G01.10701.004666352 в розмірі 58651 грн.

Позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковим касовим/меморіальним ордером. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором, внаслідок чого станом на 22.12.2020 утворилась заборгованість в розмірі 56634,86 грн. Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 04.11.2020 на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до ОСОБА_1 будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.

Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2021 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

19.03.2021 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому щодо задоволення позовних вимог заперечив. Зазначив, що ОСОБА_2 не погоджується з наданим банком розрахунком заборгованості, вважає такий одностороннім, значно завищеним та таким, що не відповідає дійсності. Представник стверджує, що положення договору містять несправедливі умови, які суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема встановлено обов`язок позивача сплачувати проценти та пеню, що в цілому перевищує 50 % вартості наданих кредитних послуг. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Окрім того, 19.03.2021 представник відповідача ОСОБА_3 на електронну адресу Галицького районного суду м.Львова подав клопотання про призначення у даній справі судово економічної експертизи.

29.03.2021 представник відповідача Шаповалов А.М. на електронну адресу Галицького районного суду м.Львова подав заяву про відшкодування витрат відповідача на правову допомогу.

05.04.2021 представник АТ «Ідея Банк» Жук Г.В. подала заперечення щодо відшкодування витрат відповідача на правову допомогу, у зв`язку із їх необґрунтованістю.

20.04.2021 представник АТ «Ідея Банк» Жук Г.В. подала заперечення щодо призначення у даній справі судово економічної експертизи, у яких зазначила, що в матеріалах справи наявні докази достатні для прийняття судового рішення.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 18.05.2021 провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Галицького районного суду м.Львова у справі №461/104/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання договорів частково недійсними, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 13.03.2023 провадження у даній справі відновлено.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши клопотання представника відповідача про призначення у справі судово економічної експертизи, суд дійшов наступного висновку.

Частина 2 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні докази, які суд вважає достатніми для розгляду справи в межах доводів та вимог позовної заяви, а також те, що без спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, можливо встановити обставини, що мають значення для справи.

Підстави обов`язкового призначення експертизи судом, визначені статтею 105 ЦПК України, відсутні.

Відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 04.12.2018 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено генеральний кредитний договір договором №ГКД-668661.1, відповідно до якого сторони погодили, що банк зобов`язується відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах котрої надавати йому кредити (транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі, в порядку, розмірі та строки, передбачені договором та діючими тарифами банку. 04.12.2018 в рамках кредитного договору було видано транш за номером №G01.10701.004666352 в розмірі 58651 грн. /а.с.7-10/. Згідно п. 1.2. генерального договору строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з моменту відкриття, строк дії окремого траншу становить 60 місяців.

Пунктом 1.3. договору передбачено, що видача траншу за цим договором здійснюється на підставі наданого позичальником погодження на отримання траншу у спосіб та в рамках цього договору. У день надання траншу банк передає особисто позичальнику або надсилає поштою рекомендованим листом, а позичальник надає згоду на отримання у такий спосіб, графіка щомісячних платежів за черговим траншем та не пізніше наступного банківського дня за днем надання траншу, здійснює грошовий переказ за траншем з позичкового рахунку на банківський поточний рахунок позичальника /а.с.7/.

Окрім того, генеральним договором передбачено, що позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни визначені згідно з актуальним графіком щомісячних платежів в розмірі 2,5% річних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретному цифровому виразі. Плата за

обслуговування кредитної заборгованості сплачується позичальником за отримання наступних послуг, які вчиняються Банком на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов`язань за Договором: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим Договором; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. /а.с.7-8/.

Порядок надання пропозиції про отримання траншу відповідачем, його умови (сума, строк тощо), а також погодження (волевиявлення) на отримання чергового траншу за генеральним договором передбачені пунктами 1.7, 1.8. цього договору, абонентський номер вказано відповідачем в генеральному договорі в розділі 3 «Реквізити та підписи сторін», а саме: НОМЕР_1 за допомогою якого може здійснюватися сторонами виконання п.п.1.7, 1.8 генерального договору.

Встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується копією меморіального ордеру /а.с.25-26/. Однак, відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за кредитним договором.

Як вбачається із наявної у матеріалах справи виписки з особового рахунку по кредитному договору, останній платіж ОСОБА_1 був здійснений 25.11.2020.

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_1 не повернула отриманий транш у встановлений термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, у зв`язку з чим сума заборгованості станом на 22.12.2020 становить 56634,86 грн. та складається із наступного: основний борг 41662,91 грн., прострочений борг 1679,55 грн., прострочені проценти 1486 грн., строкові проценти 414,28 грн. Разом з тим, в розмір заборгованості, заявленої у позові, позивачем було включено нараховану плату за обслуговування кредиту в розмірі 1466,28 грн. та прострочену плату за обслуговування кредиту в розмірі 9925,24 грн. /а.с.34/.

04.11.2020 на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями списків про згрупування поштових відправлень /а.с.38/. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до ОСОБА_1 будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Однак, ОСОБА_1 належним чином не відреагувала на вимогу та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконала.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова у справі №461/104/21 позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання договорів частково недійсними, зобов`язання вчинити дії задоволено, визнано недійсним пункт 1.4.1, 1.19 та пункт 1.20 Генерального кредитного договору №ГКД.668661.1, укладеного між ОСОБА_1 та AT «Ідея Банк від 13.11.2018 року та зобов`язано AT «Ідея Банк» здійснити перерахунок суми заборгованості за зазначеним кредитним договором.

Постановою Львівського апеляційного суду від 26.01.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» задоволено частково, рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 квітня 2021 року скасовано та прийнято нове рішення про відмову в позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання недійсними пунктів 1.4.1., 1.19. та 1.20. Генерального кредитного договору № ГКД.668661.1, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» 13 листопада 2018 року; зобов`язання відповідача перерахувати ОСОБА_1 суму заборгованості за зазначеним кредитним договором.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12 цього Закону.

Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду має бути врахований під час розгляду даної справи.

З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме нарахована та прострочена плата за обслуговування кредиту в розмірі 11391,52 грн., відтак такі не підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ «Ідея банк» та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 45243,34 грн. (56634,86 грн. (загальна заборгованість) 1466,28 грн. (нарахована плата за обслуговування кредиту) 9925,24 грн. (прострочена плата за обслуговування кредиту) = 45243,34 грн.).

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1813,41 грн. (з розрахунку 45243,34 грн./ 56634,86 грн. х 2270 = 1813,41 грн.).

Вирішуючи питання про стягнення з Акціонерного товариства «Ідея Банк» витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що між адвокатом Шаповаловим Андрієм Миколайовичем та ОСОБА_1 13 січня 2021 року укладено договір про надання правової допомоги №13-01/20 /а.с.98/.

На виконання умов договору про надання правової допомоги адвокатом було надано клієнту правничі послуги у даній справі.

Згідно додатку №2 від 13.01.2020 до договору про надання правової допомоги №13-01/20 позивач понесла витрати на правничу допомогу в розмірі 7500 грн. 00 коп. /а.с.99/.

Відповідно до прибуткового касового ордеру №13-01/20 від 25.03.2021 ФОП ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 7500 грн. /а.с.100/.

Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, рішенням суду позовні вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк» задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати пропорційно до відмовлених позовних вимог у розмірі 1508,48 грн. (з розрахунку 11391,52 грн./ 56634,86 грн. х 7500 грн. = 1508,48 грн.).

Керуючись ст.ст. 4, 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.81, 128, 103, 104, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про призначення судово економічної експертизи - відмовити.

Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за Генеральним кредитним договором №ГКД-668661.1 від 04.12.2018 в розмірі 45243 (сорок п`ять тисяч двісті сорок три) грн. 34 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» сплачений судовий збір в розмірі 1813 (одна тисяча вісімсот тринадцять) грн. 41 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1508 (одна тисяча п`ятсот вісім) грн. 48 коп.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів,з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суддя Зубачик Н.Б.