Номер провадження 2/754/1583/23
РІШЕННЯ

Іменем України

07 квітня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Зотько Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Нагорної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення частини коштів, внесених за рахунок виконання спільного зобов`язання з погашення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі в особі свого представника - Адвоката Фадєєвої Н.І. звернулись до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення частини коштів, внесених за рахунок виконання спільного зобов`язання з погашення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді від 13.07.2021 було відкрито провадження у вказаній справі, з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно ухвали від 03.11.2021, суд визначив провести розгляд справи з викликом сторін у судове засідання.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27.03.2023 року в задоволенні позовних вимог про стягнення частини коштів, внесених за рахунок виконання спільного зобов`язання з погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 було відмовлено.

03.04.2023 на адресу суду від представника відповідачки - адвоката Старчі А.В. надійшло клопотання про приєднання доказів, а саме про відшкодування судових витрат.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони та їх представники у судове засідання не з`явилися, про розгляд даного питання належним чином повідомлялись судом.

За таких обставин, суд вважав за можливе здійснити розгляд поданих заяв у їх відсутності.

Зваживши доводи заяв, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За результатом розгляду судом цивільної справи 27.03.2023 року в задоволенні позовних вимог про стягнення частини коштів, внесених за рахунок виконання спільного зобов`язання з погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 було відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Частиною першою та другою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правової допомоги представником відповідачки - адвокатом Старчею А.В. до суду надано Договір №23/4 про надання правничої (правової) допомоги від 15.02.2023 року; Прайс вартості правничої (правової) допомоги від 15.02.2023 року; Протокол погодження вартості правничої (правової) допомоги від 15.02.2023 року; Акт №1 про передачу-прийняття наданої правничої (правової) допомоги від 28.03.2023 року; Рахунок - Фактура №2023/1 опису виконаних робіт від 28.03.2023 року; Додатковий договір №1 до Договору №23/4 про надання правничої (правової) допомоги від 15.02.203 року від 26.03.2023 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі статті 141 ЦПК України, відповідно до якої з позивачів на користь відповідачки підлягають стягненню понесені витрати на правову допомогу, понесені відповідачкою з моменту укладення Договору №23/4 про надання правничої (правової) допомоги від 15.02.2023 року в загальному розмірі 8000 грн..

Що стосується вимог представника відповідачки про відшкодування витрат, пов`язаних з прибуттям представника до суду у розмірі 179,96 грн. та витрат з пересилання поштових відправлень у розмірі 137,76 грн., суд у їх відшкодуванні відмовляє, виходячи з тих підстав, що вказані представником витрати не входять до переліку витрат, пов`язаних з розглядом справи та передбачених ч.2 ст.133 ПК України.

З урахуванням викладених вище обставин, вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про постановлення додаткового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133, 137, 141, 270, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Клопотання представника відповідачки - адвоката Старчі А.В. про відшкодування судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 4000 грн..

Стягнути з на користь ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 4000 грн..

В задоволенні інших вимог поданого клопотання - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 07.04.2023.

Суддя: