Справа № 638/3619/19
Провадження № 2-п/638/47/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Межирицької В.Ю.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

встановив:

24.03.2023 відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. В обґрунтування заяви зазначив, що ніяких ухвал, повідомлень або судових повісток не отримував і не міг отримати, оскільки ще 18.03.2019 був примусово виселений судовим виконавцем та новим власником квартири та знятий з реєстрації із квартири за адресою АДРЕСА_1 . Судом не була встановлена причина неявки відповідача до суду і причина ненадання суду відзиву на позов, а вже 25.07.2019 суд виніс ухвали про закінчення підготовчого провадження та призначив справу до розгляду. Матеріали справи не містять зворотних повідомлень, що відповідач сповіщений належним чином. Рішенням суду про стягнення пені встановлено, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, виникла заборгованість зі сплати аліментів, однак це не відповідає дійсності. ОСОБА_2 наполягає на відсутності вини у виникненні заборгованості по аліментам, він залишився без будь- яких коштів для існування тим паче для сплати аліментів. Колишня дружина не дає спілкуватись з дітьми. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.09.2018 було встановлено, що хоча у діях ОСОБА_2 , і мало місце ухилення від сплати аліментів, що тривало певний проміжок часу, однак воно було вимушеним з його боку через відсутність доходу. Коли у нього з`являлись кошти він одразу їх відправляв через пошту на ім`я колишньої дружини, але вона умисно їх не отримувала, щоб мати підстави стверджувати, що я не допомогою дітям. Окрім того, стосовно ОСОБА_2 крім виконавчого провадження стосовно сплати аліментів відкрито ще декілька виконавчих проваджень про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Також ОСОБА_2 зазначає, що у нього наявне майно, яке могло б бути вилучене у нього державним виконавцем, проте виконавець всупереч вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» не виконав цього. Транспортні засоби, які йому належать, знаходяться на даний час у невідомому місці та він не користується ними, володільцем нерухомого майна не являється. ОСОБА_2 не має доходу сплачувати аліменти, а і завдяки діям позивачки, позбавлений майна за рахунок реалізації якого він би мав можливість сплачувати аліменти. Отже, при задоволені позовної заяви не було встановлено справжність правової природи претензії позивачки та не були з`ясовані важливі докази по суті позовної заяви. У зв`язку з чим ОСОБА_2 просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення про стягнення пені та призначити справу до судового розгляду за правилами загального провадження.

31.03.2023 позивачем ОСОБА_3 подано заперечення проти заяви про перегляд заочного рішення, в обґрунтування яких зазначено, що заочне рішення є законним та обґрунтованим. Матеріали справи містять докази того, що ОСОБА_2 неодноразово викликався у судове засідання за останнім відомим місцем проживання. Відповідачем не додано жодного доказу, що свідчить про неможливість причин його неявки в суд, а також не надано доказів, що свідчили б про поважність причин ненадання відзиву на позов. Доказів того, що на момент розгляду справи відповідач був зареєстрований за іншою адресою ним також не надано. В заявах від 20.12.2021 та 04.01.2023, поданих ОСОБА_2 до Господарського суду Харківської області та до державного виконавця, зазначено місце проживання АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 не надано доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. У зв`язку з чим, позивач просила заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти заяви, просив відмовити у її задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав заяву про перегляд заочного рішення, просив скасувати рішення, поновити строк для звернення із заявою.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 20.02.2020 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) в розмірі 52459,58 грн за несвоєчасну сплату аліментів, стягнутих рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19.03.2014. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Зазначене заочне рішення направлено відповідачу рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням, проте не отримано останнім, конверт повернуто на адресу суду з поміткою «за закінченням строку зберігання» (том 1 а.с.85).

Рішення набрало законної сили, позивачем отримано виконавчий лист (а.с. 87).

Звертаючись до суду з заявою про перегляд заочного рішення відповідач зазначає, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки судові повістки були направлені за адресою, за якою він не мешкає.

Матеріали справи містять конверти, які повернулись на адресу суду, та якими були направлені відповідачу ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою, судові повістки (том 1 а.с. 33, 36,56,61,62,64,69,72,74). З зазначених конвертів вбачається, що вони направлені на адресу відповідача АДРЕСА_1 . Так, дійсно відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання від 06.05.2019 ОСОБА_2 знятий з реєстрації за вказаною адресою, проте як вбачається з поданої ОСОБА_2 заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до Господарського суду Харківської області від 21.12.2021, адреса реєстрації зазначена АДРЕСА_1 . Окрім того, з поданих відповідачем копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 04.06.2021, також вбачається, що адреса ОСОБА_2 зазначена АДРЕСА_1 . Отже, посилання відповідача на те, що він не мешкав за адресою, а тому не отримав судові повістки не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки звертаючись з заявами до інших установ ОСОБА_2 вказував зазначену адресу.

Відповідач вказує, що судом при ухваленні рішення не враховано, що відсутні докази на підтвердження його вини у несплаті аліментів, однак, зазначені обставини, на які посилається ОСОБА_2 , були предметом дослідження при заочному розгляді справи та враховані судом.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оскільки, докази, на які посилається відповідач в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення, були предметом дослідження суду при заочному розгляді справи та враховані при її вирішені, доказів того, що відповідач не з`явився у судове засідання або не подав відзив з поважних причин не надано, суд вважає, що є всі підстави для відмови у скасуванні заочного рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Згідно з ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Приписами ч.3 ст. 284 ЦПК України встановлено, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Оскільки відповідачем доведено, що строк для подання заяви про перегляд заочного рішення пропущено з поважних причин, так як копію рішення отримано лише 15.03.2023 (том 1 а.с. 88), суд приходить до висновку про поновлення пропущеного строку.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що строк для звернення з заявою про перегляд заочного рішення може бути поновлений.

Керуючись ст.ст.287,288 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

СУДДЯ І.В. СЕМІРЯД