Справа № 548/1806/23
Провадження № 2/548/488/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2023 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Коновод О.В.

за участю секретаря судового засідання Манжос Т.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хоролу в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської державної нотаріальної контори Лубенського району Полтавської області про зняття арешту з об"єкту нерухомого майна- квартири,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_1 04 серпня 2023 року звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області із позовною заявою про зняття арешту з об"єкту нерухомого майна- квартири. В обгрунтування своїх вимог, позивач вказує, що вона ОСОБА_1 з 14 квітня 2008 року є власницею квартири АДРЕСА_1 .

В липні 2023 року ОСОБА_1 при підготовці до відчуження квартири, дізналася, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.07.2023 року щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 , на підставі Ухвали, б/н, 24.04.2008 року виданої Хорольським районним судом накладено обтяження у вигляді - заборони на нерухоме майно, квартира, адреса: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_2 , 06.05.2008 Хорольською державною нотаріальною конторою, Реєстраційний номер обтяження: №7137139 та на підставі Ухвали, б/н, 25.04.2008 року виданої Хорольським районним судом накладено обтяження у вигляді - заборони на нерухоме майно, квартира, адреса: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_2 , 23.05.2008 Хорольською державною нотаріальною конторою, Реєстраційний номер обтяження: №724178.

Так чином, станом на 24.04.2008 та 25.04.2008 року - винесення ухвал Хорольським районним судом про накладено обтяження у вигляді - заборони на нерухоме майно ОСОБА_2 та в подальшому їх виконання Хорольською державною нотаріальною конторою 06.05.2008 та 23.05.2008 р., шляхом накладення обтяження у вигляді - заборони на нерухоме майно, в той час як ОСОБА_2 , вже не була власником вказаної квартири, є протиправним обмеженням законного власника майна в його розпорядженні.

За таким обставин єдиним способом захисту порушеного права позивача є звернення до суду із даним позовом про зняття заборони та вилучення записів про обтяження нерухомого майна.

Позивач та її представник прохали про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Згідно з частиною 3статті 211 ЦПК Україниособа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Процесуальні дії у справі.

07.08.2023 року ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області провадження по даній справі було відкрито і постановлено провести розгляд справи за правила спрощеного позовного провадження.

21.08.2023 ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області провадження по даній справі було замінено первісного відповідача Хорольський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції на належного Хорольську державну нотаріальну контору Лубенського району Полтавської області.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Позивач, ОСОБА_1 з 14 квітня 2008 року є власницею квартири АДРЕСА_1 .

В липні 2023 року ОСОБА_1 при підготовці до відчуження квартири, дізналася, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.07.2023 року щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 , на підставі Ухвали, б/н, 24.04.2008 року виданої Хорольським районним судом накладено обтяження у вигляді - заборони на нерухоме майно, квартира, адреса: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_2 , 06.05.2008 Хорольською державною нотаріальною конторою, Реєстраційний номер обтяження: №7137139 та на підставі Ухвали, б/н, 25.04.2008 року виданої Хорольським районним судом накладено обтяження у вигляді - заборони на нерухоме майно, квартира, адреса: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_2 , 23.05.2008 Хорольською державною нотаріальною конторою, Реєстраційний номер обтяження: №724178.

Так чином, станом на 24.04.2008 та 25.04.2008 року - винесення ухвал Хорольським районним судом про накладено обтяження у вигляді - заборони на нерухоме майно ОСОБА_2 та в подальшому їх виконання Хорольською державною нотаріальною конторою 06.05.2008 та 23.05.2008 р., шляхом накладення обтяження у вигляді - заборони на нерухоме майно, в той час як ОСОБА_2 , вже не була власником вказаної квартири, є протиправним обмеженням законного власника майна в його розпорядженні.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до слідуючого.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власниками права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом.

У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 ст. 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Зазначені принципи сформулювало і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтями 316-320, 321, 328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава - не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 15.05.2013року в справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Пунктом 9 постанови № 5 від 03 червня 2016р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відтак аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, оскільки наявність арешту на майно ОСОБА_1 за відсутності відкритих виконавчих проваджень, а отже і правових підстав для цього, порушує її право, внаслідок чого вона позбавлена змоги користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд.

Керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 206, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 328 ЦК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ), представник позивача: адвокат Павелко Руслан Сергійович ( ідентифікаційний код юридичної особи 40047039IBAN: НОМЕР_2 (ПриватБанк), Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1486 від 25.09.2015 року видане Радою адвокатів Полтавської області , адреса знаходження: вул. 1 Травня, 8 Б, оф. 1 м. Хорол Лубенського району Полтавської області) до Хорольської державної нотаріальної контори Лубенського району Полтавської області ( код ЄДРПОУ: 02900203, адреса знаходження: м. Хорол, вул. Незалежності, 21 а Лубенського району Полтавської області) про зняття арешту з об"єкту нерухомого майна- квартири - задовольнити.

Зняти арешт та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи, за реєстраційними номерами обтяжень:

- №7137139, зареєстрованому 06.05.2008 Хорольською державною нотаріальною конторою, на підставі Ухвали, б/н, 24.04.2008 року виданої Хорольським районним судом, у вигляді - заборони на нерухоме майно, квартира, адреса: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_2 ,;

- №7241786, зареєстрованому 23.05.2008 Хорольською державною нотаріальною конторою, на підставі Ухвали, б/н, 25.04.2008 року виданої Хорольським районним судом, у вигляді - заборони на нерухоме майно, квартира, адреса: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 08.09.2023 року.

Суддя : О.В. Коновод