ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1999/22
провадження № 2/753/1091/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.,

при секретарі Мелещенковій А.С.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку користування квартирою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку користування квартирою.

Ухвалою суду від 16.02.2022 позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивач у зазначений строк усунула недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 06.06.2022 відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті.

29.03.2023 до суду від представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката Сидоренко Н.О. надійшли клопотання про поновлення процесуального строку для подання зустрічного позову та зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення матеріальної компенсації; клопотання про призначення судової оціночно-будівельної та судової будівельно-технічної експертизи; клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

29.03.2023 в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Сидоренко Н.О. підтримала подані клопотання та просила їх задовольнити, посилаючись на доводи, що у них викладені.

Позивач та її представник - адвокат Шмагаревська Г.О. у судовому засіданні заперечували проти задоволення поданих стороною відповідача клопотань, з підстав їх необґрунтованості. При цьому представник позивача вказала, що представником відповідача не доведено поважність пропуску строку на подання зустрічного позову.

Третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частини 7 статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з однорідних правовідносин або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ч.1 ст.120 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів вказаної цивільної справи вбачається, що ухвалою суду від 06.06.2022 відкрито провадження у справі, встановлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

07.09.2022 відповідачем ОСОБА_5 було отримано ухвалу про відкриття провадження, судову повістку про виклик до суду та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Натомість, із зустрічним позовом сторона відповідача звернулась до суду лише 29.03.2023, тобто більше ніж через пів року після закінчення строку на подання відзиву та зустрічного позову.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на подання зустрічного позову, представник ОСОБА_5 - адвокат Сидоренко Н.О. зазначила, що вона отримала доручення від відповідача на вступ у справу лише 21.11.2022. Сторона відповідача впродовж певного періоду намагалася врегулювати спір та домовитися про зустріч із позивачем та представником, а тому не подавали відзиву чи інших документів. Представник відповідача не була ознайомлена із матеріалами справи, оскільки є внутрішньо переміщеною особою та не проживає в м. Києві на постійній основі. Зазначає, що перебування представника відповідача поза межами м. Києва, стало причиною пропущення встановленого закону строком. У разі задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_5 не зможе володіти та користуватися тією частиною спільного майна, що йому належить, а тому відповідно до ст. 358 ЦК України, він має право на отримання матеріальної компенсації. З метою визначення компенсації, що залежить від встановлення дійсної вартості нерухомого майна, що є у спільній власності сторін, у відповідача виникла необхідність звернутися до суду з клопотаннями про призначення та проведення судової оціночно-будівельної експертизи та судової будівельно-технічної експертизи. Через складність справи, подання зустрічного позову та необхідність призначення судових експертиз, просить розгляд справи продовжувати за правилами загального позовного провадження.

З точки зору закону поновлення та продовження процесуального строку - це визнання права особи на вчинення певної процесуальної дії після закінчення процесуального строку, якщо його було пропущено з причин, визнаних судом поважними.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом або судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Зваживши доводи клопотання, суд вважає, що причини пропуску строку для подання зустрічного позову, на які посилається представник відповідача, неможливо визнати поважними, з огляду на наступне.

В заяві про поновлення строку, представник відповідача посилалася на те, що сторони мали намір врегулювати спір в досудовому порядку, а тому відповідач не подавав ні відзив, ні зустрічний позов. Разом з тим, ч. 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з учиненням чи невчиненням нею процесуальних дій…

Також, представник відповідача вказувала, що проживає за межами м. Києва, не була ознайомлена із матеріалами справи, що перешкодило їй подати заяви по суті справи.

Проте такі доводи для поновлення строку на подання зустрічного позову не заслуговують на увагу, оскільки стороною відповідача не наведено обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення сторони відповідача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Більш того, як вже було зазначено, відповідач особисто отримав позов з додатками, а тому міг направити їх своєму представнику для ознайомлення.

Інших поважних причин неподання зустрічного позову у визначені законом строки стороною відповідача не наведено, а судом не встановлено.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд.

Безпідставне поновлення процесуального строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 755/5323/16-ц та у постанові від 16 грудня 2019 року у справі № 286/1130/13-ц.

Відмова суду у поновленні встановленого законом процесуального строку ґрунтується на законі та переслідує легітимну мету, а також має розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами і поставленою метою та не суперечить принципу рівності сторін.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналогічні висновки містяться в ухвалах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 753/17563/19 та від 23 грудня 2020 року у справі № 557/94/19.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 Цивільного процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З урахуванням вищевикладеного суд прийшов до висновку, що представником відповідача не було наведено жодних причин і не подано доказів, які б підтверджували реальну відсутність у відповідача можливості підготувати та подати зустрічну позовну заяву у строк встановлений судом, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову.

Відтак, зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення матеріальної компенсації, слід повернути заявнику.

Вирішуючи вимоги клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи та судової будівельно-технічної експертизи, суд керується нормою статті 103 ЦПК України.

Відповідно до вказаної статті, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Представник відповідача в судовому засіданні вказала, що клопотання про призначення експертиз у справі подане для доведеності вимог зустрічного позову.

Враховуючи, що суд повернув заявнику зустрічний позов, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача про призначення судової оціночно-будівельної експертизи та судової будівельно-технічної експертизи, оскільки судова експертиза повинна призначатись лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування.

Щодо клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, то суд приходить до наступного висновку.

Розгляд справ у порядку спрощеного позовного провадження регулюється главою 10 ЦПК України.

При визначенні порядку судового розгляду цієї справи судом застосовано процесуальні вимоги ч. 4, ч. 6 ст. 19, ст. 274 ЦПК України та із урахуванням предмету позову встановлено, що ця справа відноситься до категорії незначної складності справ.

Згідно ч. 4 ст. 277 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

За змістом ч. 5 ст. 277 ЦПК України якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Представником відповідача не доведено, що відповідач пропустив строк на подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з поважних причин.

Згідно ч. 2 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Враховуючи категорію, складність справи, дана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до вимог чинного законодавства.

Предмет даної справи не підпадає під обмеження, які визначені ч. 4 ст. 274 ЦПК України.

Суд наголошує, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням, в якому розглядаються безспірні вимоги.

Отже, позивач та відповідач не були позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи та подати свої докази на спростування вимог та заперечень один одного у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користуються правами, передбаченими ЦПК України.

Тому суд приходить до висновку про залишення без задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката Сидоренко Н.О. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Керуючись статтями 126, 127, 178, 193, 194, 259-261, 274,353-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката Сидоренко Наталії Олександрівни про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення матеріальної компенсації - повернути заявнику.

Роз`яснити, що відповідач не позбавлений права звернутися до суду з окремим позовом для захисту своїх прав та інтересів.

Залишити без задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката Сидоренко Наталії Олександрівни про призначення судової оціночно-будівельної та судової будівельно-технічної експертизи.

Залишити без задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката Сидоренко Наталії Олександрівни про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя: Мицик Ю.С.