ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 185/241/20 Номер провадження 22-ц/814/974/23Головуючий у 1-й інстанції Бондарєва І.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача Дряниці Ю.В..,

суддів Пилипчук Л.І., Триголов В.М.

секретар Боштенко В.Ю.

за участю: адвоката Тітомир О.С., представника ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» Здор Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року представник ТОВ «Факторингова компанія «Прайм Альянс» - Барандич О.А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 квітня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем укладено Кредитний договір №R2В від 23.04.2013 року у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 100449,00 гривень зі строком повернення кредитних коштів до 23.04.2020 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних (п. 3.3.1. Кредитного договору).

В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів відповідачем було укладено договір застави №R2B-Z1 від 23.04.2013 року, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки - VOLKSWAGEN, модель - POLO 1.6. тип - легковий седан. 2013р.в., номер державної реєстрації НОМЕР_1 , що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. До державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено реєстраційний запис про обтяження вказаного автомобіля. за яким ПАТ «ВТБ Банк» виступало обтяжувачем, а відповідач - боржником.

22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором та за договором застави №R2B-Z1 від 23.04.2013 року на предмет застави.

На підставі вищезазначених договорів, до реєстраційного запису Державного реєстру обтяження рухомого майна було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача ПАТ «ВТБ Банк» і додано обтяжувача ТОВ «Фінансова компі «Довіра та Гарантія».

В подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» укладено Договір факторингу №29/01/19-1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором №R2B від 23.04.2013 року.

14 березня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право вимоги до відповідача за договором застави №R2B-Z1 від 23.04.2013 року на предмет застави.

У зв`язку із невиконанням відповідачем умов Кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 102 763,87 гривень, а саме: загальної заборгованості за кредитом, яка складає 70655,60 грн., та нарахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 23.04.2019 р. становить 32 108,27 грн.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за заявою позивача Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 14.05.2019 було зареєстровано звернення стягнення відносно предмету застави.

Позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 102763,87 грн. за Кредитним договором №R2В від 23.04.2013 року звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки - VOLKSWAGEN, модель - POLO 1.6, тип - легковий седан, 2013 р.в., колір - червоний, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить відповідачу ОСОБА_1 , шляхом надання дозволу ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на укладення договору купівлі-продажу Предмету застави з вчиненням подальших дій, пов`язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві, наділивши ТОВ «ФК «Прайм Альянс» правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу, правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу;

Зобов`язати відповідача передати ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» предмет застави: автомобіль марки - VOLKSWAGEN, модель - POLO 1.6, тип - легковий седан, 2013 р.в., колір - червоний, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 , що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР №2 м. Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 20.04.2013 року, з комплектами ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року у задоволенні позову ТОВ «ФК «Прайм Альянс» відмовлено.

Рішення районного суду мотивоване пропуском позивачем строку позовної давності.

Рішення оскаржив позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги його позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що місцевим судом не повно досліджені обставини, що мають значення для справи, а саме зазначає що місцевий суд дійшов помилкового висновку щодо пропуску строку позовної давності, оскільки визначений у кредитному договорі строк повернення кредиту до 23.04.2020 року, а отже на момент звернення до суду строк позовної давності не минув.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Місцевим судом встановлено, що 23 квітня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем - ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №R2В від 23.04.2013 року, у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 100449,00 гривень, зі строком повернення кредитних коштів до 23.04.2020 року, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних.

23.04.2013 року в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника щодо повернення кредитних коштів, між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено договір застави №R2B-Z1, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки - VOLKSWAGEN, модель - POLO 1.6. тип - легковий седан. 2013р.в., колір - червоний, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 , що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР №2 м. Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 20.04.2013 року. Позивачем надано суду розрахунок заборгованості відповідача за період з 23.05.2016 по 23.04.2019 р., яка становить 102763,87 грн., та складається з суми боргу - 70655,60 грн., 3 % річних у розмірі 6185,00 грн., індексу інфляціїї у розмірі 25923,27 грн.

22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором та за договорами застави №220615зп, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги відповідача за договором застави №R2B-Z1 від 23.04.2013 року на предмет застави.

На підставі вищезазначених договорів, до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача ПАТ «ВТБ Банк» і додано обтяжувача ТОВ «Фінансова компі «Довіра та Гарантія».

Як встановлено з наданого суду Реєстру прав вимоги №1 до Договору про відступлення права вимоги від 22.06.2015 р., загальна сума заборгованості відповідача станом на 22.06.2015 р. визначена у розмірі 71674,79 грн.

29.01.2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором №R2B від 23.04.2013 року.

14.03.2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до Договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право вимоги до відповідача за договором застави №R2B-Z1 від 23.04.2013 року на предмет застави, а саме: автомобіль марки - VOLKSWAGEN, модель - POLO 1.6, тип легковий седан, 2013 р.в., колір - червоний, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 .

Згідно Витягу з реєстру боржників (Додаток №1 до Договору факторингу від 29.01.2019р.), загальна сума заборгованості відповідача станом на 29.01.2019 р. визначена у тому ж розмірі - 71674,79 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд дійшов висновку, що сума заборгованості відповідача залишалась незмінною, починаючи з 22.06.2015р. до 29.01.2019р., отже відповідачем не доведено відсутності у нього заборгованості за кредитним договором. Разом з цим, на думку суду першої інстанції, саме 22.06.2015 р., коли була визначена заборгованість відповідача у сумі 71674,79 грн., розпочався перебіг трирічної позовної давності, встановленої ст.257 ЦК України, щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави у рахунок погашення вказаної заборгованості, який закінчився 22.06.2018 р, а тому місцевий суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступні обставини.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

З матеріалів справи вбачається, що згідно п. 3.2 кредитного договору №R2В, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 , сторони погодили, що позичальник зобов`язаний повернути Кредит у повному обсязі 23.04.2020 року, або достроково у випадках, передбачених цим Договором.

Доказів пред`явлення кредиторами вимоги про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним сторонами не надано.

З позовом ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернулась до суду 28.12.2019 року.

Отже, висновок місцевого суду щодо пропуску строку позовної давності є помилковим.

Разом з цим, відповідно до відповідно до ч. 4 ст. 92 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» відступлення (продаж, передання) права вимоги за кредитним договором та/або договором позики, позичальником за яким є внутрішньо переміщена особа, визначена частиною першою цієї статті, без згоди боржника забороняється.

Дія абзацу першого цієї частини не поширюється на кредиторів, віднесених до категорії неплатоспроможних, а також на банки, щодо яких здійснюються процедури виведення з ринку відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З матеріалів справи вбачається, що з 18 жовтня 2017 року ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, отже на нього розповсюджуються гарантії визначені вказаним Законом.

Договір відступлення права вимоги між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено 22.06.2015 року, а договір факторингу між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено 29.01.2019 року, тобто уже після набуття відповідачем статусу внутрішньо переміщеної особи.

Доказів погодження боржником ОСОБА_1 відступлення права вимоги за його кредитними зобов`язаннями ТОВ «ФК «Прайм Альянс» суду не надано.

Встановивши вказані обставини, колегія суддів доходить висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ «ФК «Прайм Альянс» за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.367, 374, ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

В.М. Триголов