Справа № 591/7698/21
Провадження № 2/591/728/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми об`єднану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тї особи: Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради, Служба у справах дітей Гадяцької міської ради

про визначення місця проживання дітей -

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-ї особи: Служба у справах дітей Гадяцької міської ради

про визначення способів участі батька у виховання малолітніх дітей -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , 3-тї особи: Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради, Служба у справах дітей Гадяцької міської радипро визначення місця проживання дітей і свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з 25 січня 2013 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 .Від шлюбу мають двох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі№591/5666/21 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу подружжя роз`їхалося по різним місцям проживання. Позивачка разом з дітьми переїхала проживати до своєї матері у м. Гадяч Полтавської області. На даний час виникли суперечки щодо питання місця проживання дітей, а тому просить суд визначити місце проживання дітей разом з нею матір`ю ОСОБА_1 .

29.12.2021 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрито провадження у справі і справа призначена до підготовчого судового засідання на 14.12.2021 року. Підготовче судове засідання відкладалося з різних причин.

19.07.2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , 3-ї особи: Служба у справах дітей Гадяцької міської радипро визначення способів участі батька у виховання малолітніх дітей і свої позовні вимоги мотивує тим, що він з 25 січня 2013 року перебував у шлюбі з ОСОБА_1 .Від шлюбу мають двох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі№591/5666/21 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу подружжя роз`їхалося по різним місцям проживання. Мати ОСОБА_1 разом з дітьми переїхала проживати до своєї матері у м. Гадяч Полтавської області. Службою у справах дітей Гадяцької міської ради було визначено спосіб його участі у вихованні дітей, але ОСОБА_1 мати дітей, всупереч встановленому порядку, перешкоджала йому батьку дітей належним чином спілкуватися з доньками. Спілкування з дітьми також ускладнюється ще й конфліктами між колишнім подружжям, а тому просить суд визначити спосіб участі батька ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), у вихованні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення наступного графіку побачень:1)з 08-00 до 20-00 години будь-якого дня тижня, враховуючи специфіку служби позивача (плаваючий позмінний графік) за умови завчасного попередження відповідачки про намір спілкування з доньками та за умови вільного від навчання часу у дітей - на території м. Гадяч Полтавської області; 2)будь-які чотири повних доби місяця - на території м. Суми за місцем реєстрації позивача та дітей ( АДРЕСА_2 ) або м. Лебедин Сумської області, за місцем проживання матері позивача ОСОБА_2 (бабусі доньок) ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ; 3)дні народження дітей, позивача, святкові дні (Новий Рік, Різдво, Пасха ті інші) - в рівнозначній кількості між батьками; 4)період канікул дітей ділити навпіл: 1/2 частина канікул доньки проводять із позивачем, 1/2 частину канікул - з відповідачкою, в тому числі із можливістю виїзду за межі Полтавської та Сумської області, а також за межі України з метою відпочинку та оздоровлення дітей; 5)необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку. Зустрічі та побачення проводити із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дітей. Зобов`язати відповідачку ОСОБА_1 : повідомляти позивача про зміну номеру телефону дітей; завчасно повідомляти позивача про хвороби дітей, але не пізніше однієї доби після виявлення такої хвороби; не змінювати місце проживання дітей, вказаного відповідачкою, а саме: АДРЕСА_4 , без повідомлення та дозволу батька; не залишати дітей без догляду більше ніж на добу без повідомлення та дозволу батька через будь-які причини (виїзд з міста, робота і т.ін.); не передавати виконання своїх батьківських обов`язків третім особам; без повідомлення та дозволу батька не вивозити дітей з місця їх фактичного проживання, вказаного відповідачкою, а саме: АДРЕСА_4 , більше ніж на добу; обирати позашкільні заклади для дітей за домовленістю з батьком в інтересах здоров`я та розвитку дітей; узгоджувати з батьком зміну шкільних та позашкільних закладів для дітей; негайно повідомляти про виникнення будь-який надзвичайних, непередбачуваних подій та випадків, які можуть статися та нести небезпеку для здоров`я та життя дітей.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні в режимі (ВКЗ) свій позов підтримала повністю, зустрічний позов не визнала. Представник позивачки ОСОБА_6 первісний позов підтримав повністю, а зустрічний позов не визнав повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні первісний позов не визнав, а свій зустрічний позов підтримав повністю. Його представник адвокат Юшкевич Є.Ю. первісний позов не визнала, а зустрічний позов підтримала повністю.

Представник 3-ї особи: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради просить суд слухати справу у її відсутність.

3-тя особа: Служба у справах дітей Гадяцької міської ради про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Суду подано письмове клопотання про слухання справи у відсутність представника служби. У вирішенні даного позову покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об»єктивному розгляді справи, керуючись законом, дійшов висновку, що позови всіх учасників підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлюється, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а саме припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 25 січня 2013 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб(а.с.7 т.1).

Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є відповідач, що підтверджується копіями свідоцтва про народження(а.с.8-9 т.1).

Сторони з липня 2021 року проживають окремо і рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі№591/5666/21 шлюб між сторонами розірвано.

05.08.2021 року судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми стягнуто з батька дітей ОСОБА_2 аліменти на утримання 2-х дітей в розмірі 1/3 частини заробітку(доходу). Судовий наказ перебуває на виконанні. Відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти в повному розмірі, чого не заперечували сторони в судовому засіданні.

Після розірвання шлюбу подружжя роз`їхалося по різним місцям проживання. Позивачка разом з дітьми переїхала проживати до своєї матері у м. Гадяч Полтавської області. Колишнє подружжя та двоє дітей зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою( а.с. 10 т.1), чого не заперечували і сторони в судовому засіданні.

Після розірвання шлюбу та переїзду ОСОБА_1 разом з дітьми на постійне місце проживання у м. Гадяч Полтавської області стали виникати суперечки між колишнім подружжям з приводу місця проживання дітей разом з матір`ю та способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми. Також це ускладнюється в зв`язку з конфліктами між колишнім подружжям.

Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст.6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

У відповідності із ст.7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

За змістом ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

За приписами ст.11 Закону «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 14 Закону «Про охорону дитинства» визначено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

У відповідності із ст.14 Сімейного кодексу України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу , що регламентовано ст.15 Сімейного кодексу України. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч.2 ст.155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст.29 ЦК місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

За практикою Європейського суду з прав людини, головним критерієм при вирішенні таких справ у першу чергу є інтереси дитини, а вже тільки потім право батьків.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-XІІ, дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Підлягають врахуванню також положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК , під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Так, за ч.1 ст. 8 Закону «Про охорону дитинства» від 26.04.2001року №2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 року у справі «М.С. проти України», заява №2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, необхідно зважити та розуміти, що спір стосується чутливої сфери правовідносин, в яких сторони не дійшли спільного рішення, конкретне значення приділяється найкращим інтересам дитини для забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним, враховуючи фактичний склад спірних обставин, власне виявлення та фактичне постійне проживання неповнолітнього з батьком, що сприяє фізичному, духовному та моральному розвитку неповнолітнього, відповідає найкращими інтересами саме дитини, враховуючи також вік дитини, стан здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, а саме вплив позивача на дитину.

Верховний Суд у постанові від 15.01.2020 року №263/2998/19 зазначає, що при розгляді справи, з метою належного виконання судом покладеного на нього цивільним процесуальним законодавством обов`язку щодо здійснення захисту порушеного права заявника, необхідним є врахування конкретних обставин справи, застосування загальних засад цивільного права - принципу справедливості, добросовісності та розумності, а також застосування однієї з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Згідно з положенням п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ою сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Конвенція про права дитини гарантує, що дитина не розлучається з батьками всупереч їх бажанню; під час будь-якого розгляду всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Відповідно до положень ст.12 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року (ратифікована 27.02.1991р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що її стосується, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

В аспекті ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року Європейський суд вважає, що не призводить до завершення сімейного життя окреме проживання батьків і дитини чи передача дитини під опіку. Питання щодо поваги до сімейного життя виникає у справах про опіку над неповнолітніми. Передача дитини під опіку не може припинити природних сімейних стосунків.

Враховуючи вищезазначене та інтереси дітей, приймаючи до уваги встановлені судом обставини а саме, що з вересня 2021 року і на даний час малолітні діти постійно проживають разом з матір`ю в м. Гадяч Полтавської області, а батько дітей мешкає постійно в м. Суми, за місцем проживання дітей створені умови для дітей, також суд враховує позицію органу опіки та піклування, який дійшов висновку про доцільність проживання дітей разом з матір`ю, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

За змістом частини першої, другої статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною третьою статті 159 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Суд, враховуючи, що між колишнім подружжям, між батьками дітей виникають конфлікти з приводу участі та способу вихованні та спілкування батька з малолітніми дітьми, враховуючи інтереси дітей, також враховуючи, що малолітні діти з вересня 2021 року постійно мешкають разом з матір`ю в м. Гадяч Полтаської області, враховуючи, що батько дітей є працівником правоохоронного органу і має специфічний графік роботи, вважає за необхідне зустрічний позов батька дітей ОСОБА_2 задоволити та визначити спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення наступного графіку побачень: 1) з 08-00 до 20-00 години будь-якого дня тижня, враховуючи специфіку служби позивача (плаваючий позмінний графік) за умови завчасного попередження відповідачки про намір спілкування з доньками та за умови вільного від навчання часу у дітей - на території м. Гадяч Полтавської області; 2) будь-які чотири повних доби місяця - на території м. Суми за місцем реєстрації позивача та дітей ( АДРЕСА_2 ) або м. Лебедин Сумської області, за місцем проживання матері позивача ОСОБА_2 (бабусі доньок) ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ); 3) дні народження дітей, позивача, святкові дні (Новий Рік, Різдво, Пасха ті інші) - в рівнозначній кількості між батьками; 4) період канікул дітей ділити навпіл: 1/2 частина канікул доньки проводять із позивачем, 1/2 частину канікул - з відповідачкою, в тому числі із можливістю виїзду за межі Полтавської та Сумської області, а також за межі України з метою відпочинку та оздоровлення дітей; 5) необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку. Зустрічі та побачення проводити із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дітей. Зобов`язати відповідачку ОСОБА_1 : повідомляти позивача про зміну номеру телефону дітей; завчасно повідомляти позивача про хвороби дітей, але не пізніше однієї доби після виявлення такої хвороби; не змінювати місце проживання дітей, вказаного відповідачкою, а саме: АДРЕСА_4 , без повідомлення та дозволу батька; не залишати дітей без догляду більше ніж на добу без повідомлення та дозволу батька через будь-які причини (виїзд з міста, робота і т.ін.); не передавати виконання своїх батьківських обов`язків третім особам; без повідомлення та дозволу батька не вивозити дітей з місця їх фактичного проживання, вказаного відповідачкою, а саме: АДРЕСА_4 , більше ніж на добу; обирати позашкільні заклади для дітей за домовленістю з батьком в інтересах здоров`я та розвитку дітей; узгоджувати з батьком зміну шкільних та позашкільних закладів для дітей; негайно повідомляти про виникнення будь-який надзвичайних, непередбачуваних подій та випадків, які можуть статися та нести небезпеку для здоров`я та життя дітей.

На підставі викладеного, керуючись Законом «Про охорону дитинства», ст. ст. 12,15,16,29 ЦК України, ст. ст. 3,7,14,15, 19,141,155, 157,159,161 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив :

Позов ОСОБА_1 (( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце мешкання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), 3-тї особи: Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради, Служба у справах дітей Гадяцької міської радипро визначення місця проживання дітей - задоволити.

Визначити місце проживання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце мешкання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-ї особи: Служба у справах дітей Гадяцької міської радипро визначення способів участі батька у виховання малолітніх дітей - задоволити.

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), у вихованні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення наступного графіку побачень:

1)з 08-00 до 20-00 години будь-якого дня тижня, враховуючи специфіку служби позивача (плаваючий позмінний графік) за умови завчасного попередження відповідачки про намір спілкування з доньками та за умови вільного від навчання часу у дітей - на території м. Гадяч Полтавської області;

2)будь-які чотири повних доби місяця - на території м. Суми за місцем реєстрації позивача та дітей ( АДРЕСА_2 ) або м. Лебедин Сумської області, за місцем проживання матері позивача ОСОБА_2 (бабусі доньок) ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 );

3)дні народження дітей, позивача, святкові дні (Новий Рік, Різдво, Пасха ті інші) - в рівнозначній кількості між батьками;

4)період канікул дітей ділити навпіл: 1/2 частина канікул доньки проводять із позивачем, 1/2 частину канікул - з відповідачкою, в тому числі із можливістю виїзду за межі Полтавської та Сумської області, а також за межі України з метою відпочинку та оздоровлення дітей;

5)необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку.

Зустрічі та побачення проводити із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дітей.

Зобов`язати відповідачку ОСОБА_1 : повідомляти позивача про зміну номеру телефону дітей; завчасно повідомляти позивача про хвороби дітей, але не пізніше однієї доби після виявлення такої хвороби; не змінювати місце проживання дітей, вказаного відповідачкою, а саме: АДРЕСА_4 , без повідомлення та дозволу батька; не залишати дітей без догляду більше ніж на добу без повідомлення та дозволу батька через будь-які причини (виїзд з міста, робота і т.ін.); не передавати виконання своїх батьківських обов`язків третім особам; без повідомлення та дозволу батька не вивозити дітей з місця їх фактичного проживання, вказаного відповідачкою, а саме: АДРЕСА_4 , більше ніж на добу; обирати позашкільні заклади для дітей за домовленістю з батьком в інтересах здоров`я та розвитку дітей; узгоджувати з батьком зміну шкільних та позашкільних закладів для дітей; негайно повідомляти про виникнення будь-який надзвичайних, непередбачуваних подій та випадків, які можуть статися та нести небезпеку для здоров`я та життя дітей.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО