Справа № 950/2110/22
Провадження № 2/950/86/23
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Косолапа В.М.,

за участі секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.,

позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 , представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань в м. Лебедин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 у якому просить стягнути з відповідача шкоду, завдану їй кримінальним правопорушенням, а саме 3677,85 грн. матеріальної та 15000,00 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.06.2017 близько 19 години ОСОБА_1 були завдані тілесні ушкодження в результаті чого вона була доставлена каретою швидкої допомоги до Лебединської центральної районної лікарні. За даним фактом було розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000339.

В межах даного кримінального провадження було пред`явлено обвинувачення ОСОБА_3 , а її дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я. Зокрема досудовим розслідуванням встановлено, що близько 19 години 25.06.2017 ОСОБА_1 вигнала випасати біля свого господарства гусей. У той час, близько 19 години 25.06.2017, зі свого домоволодіння на вулицю вийшла сусідка - ОСОБА_3 . Остання побачила, що ОСОБА_1 пасе гусей навпроти входу до її господарства, що стало підставою виникнення неприязних відносин. ОСОБА_3 близько 19 години 25.06.2017, діючи умисно, з метою спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, а також відповідно і шкоди здоров`ю, підійшла до ОСОБА_1 та завдала їй два удари рукою в обличчя, після чого та впала. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , яка знаходилась на землі, ОСОБА_3 завдала ще два удари ногою по голові.

Внаслідок вищевказаних дій, ОСОБА_1 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: 1) ЗЧМТ, струс головного мозку; 2) кровонабряків повік справа; 3) забою м`яких тканин голови в тім`яно-скроневій ділянці обличчя справа, які відповідно до висновку проведеної в ході досудового розслідування судово-медичної експертизи від 30.06.2017 № 134, кваліфіковано як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В ході розгляду справи в суді була призначена ще одна судово-медична експертиза, відповідно до висновків якої: «громадянка ОСОБА_1 оглянута хірургом Лебединської ЦРЛ 26.06.2017, встановлений діагноз: «ЗЧМТ, струс головного мозку. Забій м`яких тканин голови, обличчя, садна обличчя справа». При огляді лікарем окулістом Лебединської ЦРЛ 26.06.2017 встановлений діагноз: «Гіпертонічна ангіопатія сітківки, деструкція скловидного тіла гіперметропия слабкого ступеня обох очей. Гіпосорігми правого ока». При огляді неврологом Лебединської ЦРЛ 26.06.2017 встановлений діагноз: «ЗЧМТ, струс головного мозку. Атеросклероз церебральних судин». ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Лебединської ЦРЛ з 26.06.2017 по 16.07.2017 з діагнозом: «ЗЧМТ. Струс головного мозку». При огляді лікарем приймального відділення Лебединської ЦРЛ 26.06.2017 виявлено: «Кровопідтік» повік справа. Садна обличчя. Субконьюктивальний крововилив справа. При консультативному огляді невропатологом СОКЛ 07.07.2017 встановлено діагноз «ЗЧМТ. Струс головного мозку (25.06.2017), астено-цефалгічний синдром, вестибуло-атактичний синдром. Енцефалопатія 2 ст. змішаного генезу, стадія субкомпенсації на фоні атрофії півкуль мозку та мозочку».

Завдані тілесні ушкодження призвели до необхідності лікування в ході якого ОСОБА_1 придбала ліки на загальну суму 3677,85 грн.

Зважаючи на те, що удари завдавалися по голові, позивач вказує на те, що тривалий час вона зазнавала надзвичайно сильного фізичного головного болю, дотепер страждає на часті зміни кров`яного тиску, погане самопочуття.

Вказує на те, що протиправними діями ОСОБА_3 їй було завдано моральної шкоди, оскільки весь період намагання поновити порушені права, її життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Внаслідок протиправних дій відповідача понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації звичок і бажань, які вона мала би можливість реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування судових засідань, щоб добитися належного захисту її прав. Враховуючи присутність психічно-травмуючого фактору (неправомірних дій відповідача), користуючись принципами розумності та справедливості, розмір моральної шкоди позивач оцінює в 15000,00 грн.

Також вказує на те, що у зв`язку із закінченням строків давності, ОСОБА_3 була звільнена від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, однак вказане не є реабілітуючою підставою закриття кримінального провадження та не виправдовує відповідача.

Ухвалою від 14.11.2022 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, вказала на те, що 25.06.2017 вона пасла гусей та семеро утят. Відповідач вибігла з будинку, була п`яна, ногою до утяти, потім почала її бити по обличчю, вона впала лицем донизу. Далі ОСОБА_3 била її ногами. Коли підвелася пішла додому, у неї йшла кров носом, її нудило. Через це була вимушена звернутись до лікарні, де пролежала 21 день. Уся ліва сторона її була синя. З тих пір погано бачить і недочуває. Вказує на те, що ці події бачив сусід, який завжди зустрічає корів.

Представник позивача в свою чергу позовні вимоги також підтримала, вказала на те, що подія побиття ОСОБА_1 мала місце, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Крім фізичного болю, позивач зазнала моральних страждань, оскільки вона людина похилого віку, а бити людину через гусей неприпустимо. За 6 років скільки тривають судові процеси, відповідач жодного разу не вибачилась.

Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала. Відзиву на позов не подала, однак повідомила, що її вини в тих подіях немає. Суд її виправдав, навела власну версію розвитку подій 25.06.2017, відповідно до якої стверджувала, що саме ОСОБА_1 перебувала у стані сп`яніння, а як у неї виявились тілесні ушкодження вона не знає.

Представник відповідача вказав на те, що оскільки суд виправдав ОСОБА_3 , її вина у вчиненні кримінального правопорушення не підтверджена. Докази того, що тілесні ушкодження ОСОБА_1 пов`язані з фактом її побиття відсутні.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 26.10.2022 по справі № 580/1742/17 ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку зі закінченням строків давності. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.06.2017 за № 0000339 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України закрито у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вищевказаною ухвалою, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 25.06.2017 о 19:00 год. вона вийшла з свого господарства на вулицю та побачила, що ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , пасе гусей навпроти входу до її господарства, у зв`язку з чим ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, нанесла останній два удари рукою в обличчя, після чого та впала. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , яка в той час знаходилася на землі, ОСОБА_3 нанесла їй ще два удари ногою по голові, внаслідок чого потерпілій було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: 1) ЗЧМТ, струсу головного мозку, 2) кровонабряків повік справа, 3) забою м`яких тканин голови в тім`яно - скроневій ділянці обличчя справа, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т. 2 кримінального провадження № 580/1742/17, а.с. 113-114).

Суд вказує на те, що згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Порядок звільнення від кримінальної відповідальності врегульовано положеннями ст. 285-288 КПК України.

Так, згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Таким чином звільнення особи від кримінальної відповідальності, в тому числі у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, не означає виправдання особи та визнання її невинуватою.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вказувала на те, що судом її було виправдано. Дійсно, вироком Лебединського районного суду Сумської області від 12.06.2019 ОСОБА_3 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України та виправдано за недоведеністю стороною обвинувачення вчинення нею кримінального правопорушення (т. 1 кримінального провадження № 580/1742/17, а.с. 173-176).

Однак, ухвалою Сумського апеляційного суду від 15.10.2019 апеляційну скаргу прокурора задоволено, а апеляційну скаргу потерпілої задоволено частково, вирок Лебединського районного суду Сумської області від 12.06.2019 скасовано, призначено новий розгляд в суді першої інстанції (т. 1 кримінального провадження № 580/1742/17, а.с. 238-241).

Таким чином твердження відповідача про її виправдання є безпідставними.

При цьому звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру і означає визнання факту вчинення особою кримінального правопорушення, тому закон надає їй право заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

Однак, як свідчить ухвала Лебединського районного суду Сумської області від 26.10.2022, ОСОБА_3 хоча і не визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, проти звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не заперечувала. Така ухвала не була оскаржена ОСОБА_3 в апеляційному порядку.

Представник позивача вказував на те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження судово-медична експертиза була проведена неналежним чином.

Дійсно, як свідчать матеріали кримінального провадження № 0000339 (справа № 580/1742/17) за результатами допиту в суді експерта, за клопотанням прокурора, було призначено судово-медичну експертизу, яку доручено Сумському обласному бюро судово-медичних експертиз. Вказане було викликано тим, що первинну судово-медичну експертизу було проведено на підставі копій медичної документації.

Згідно з висновком експерта Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи від 20.06.2018 № 371:

1. ОСОБА_1 оглянута хірургом Лебединської ЦРЛ 26.06.2017, встановлений діагноз: «ЗЧМТ, струс головного мозку. Забій м`яких тканин голови, обличчя, садна обличчя справа». При огляді лікарем окулістом Лебединської ЦРЛ 26.06.2017 встановлений діагноз: «Гіпертонічна ангіопатія сітківки, деструкція скловидного тіла гіперметропия слабкого ступеня обох очей. Гіпосорігми правого ока». При огляді неврологом Лебединської ЦРЛ 26.06.2017 встановлений діагноз: «ЗЧМТ, струс головного мозку. Атеросклероз церебральних судин». ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Лебединської ЦРЛ з 26.06.2017 по 16.07.2017 з діагнозом: «ЗЧМТ. Струс головного мозку». При огляді лікарем приймального відділення Лебединської ЦРЛ 26.06.2017 виявлено: «Кровопідтік» повік справа. Садна обличчя. Субконьюктивальний крововилив справа. При консультативному огляді невропатологом СОКЛ 07.07.2017 встановлено діагноз «ЗЧМТ. Струс головного мозку (25.06.2017), астено-цефалгічний синдром, вестибуло-атактичний синдром. Енцефалопатія 2 ст. змішаного генезу, стадія субкомпенсації на фоні атрофії півкуль мозку та мозочку».

2. Ушкодження в ділянці голови та обличчя утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень. У вказаних тілесних ушкодженнях не відобразилися ідентифікуючі ознаки травмуючих предметів та могли виникнути при обставинах вказаних у матеріалах кримінального провадження, тобто внаслідок нанесення ударів руками, ногами та подібними предметами. Не виключається можливість утворення вказаних тілесних ушкоджень при інших обставинах.

3. У наданій медичній документації відсутнє детальне описання тілесних ушкоджень (точна локалізація, кількість, забарвлення, розміри), що не дає можливості конкретизувати кількість травматичних впливів та падіння з вертикального положення на площину.

4. Ушкодження у вигляді ЗЧМТ. Струс головного мозку, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Встановлений діагноз «Енцефалопатія 2 ст. змішаного генезу, стадія субкомпенсації на фоні атрофії півкуль мозку та мозочку» являється самостійним захворюванням і при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не враховується.

5. Зазначені ушкодження могли утворитися в термін, вказаний в ухвалі, що підтверджується даними медичної документації.

6. Вказані тілесні ушкодження знаходяться в місці доступному для нанесення власноручно.

7. В наданій меддокументації дані за лабораторне дослідження на етиловий спирт ОСОБА_1 відсутні (т. 1 кримінального провадження № 580/1742/17, а.с. 124-125).

Як свідчить зміст висновку експерта, при його складанні досліджені оригінал завіреної медичної документації амбулаторної картки № 180903501 та оригінал історії хвороби № 3169. При цьому констатовано наявність у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, не виключено їх виникнення внаслідок нанесення ударів руками, ногами та подібними предметами.

Звернувшись до суду в межах даної справи, ОСОБА_1 вказує на те, що протиправними діями ОСОБА_3 їй були завдані тілесні ушкодження у зв`язку із чим вона проходила лікування на яке було витрачено кошти, а також зазнала моральних страждань.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є донькою ОСОБА_1 25.06.2017 їй подзвонила мати та повідомила, що її побила сусідка. Оскільки в той день не змогла приїхати в с. Михайлівку, прибула на наступний день близько 8 години ранку. Коли побачила мати, викликала швидку, оскільки та була побита, погано себе почувала, її нудило. Коли в кареті швидкої допомоги їхали в лікарню, їй порадили викликати поліцію. В лікарні ОСОБА_1 оглянув хірург, зробили рентген. Коли її переодягали в лікарні, уся ліва сторона тіла була синя. Потім мати перебувала на стаціонарному лікуванні.

Так, згідно з листом КУ Лебединська центральна районна лікарня імені лікаря К.О. Зільберника від 30.08.2017 № 993, ОСОБА_1 за період часу з 26.06.2017 по 31.07.2017 знаходилася на лікуванні та обстеженні в неврологічному відділенні з діагнозом закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку з 26.06.2017 по 16.07.2017. Була оглянута лікарем невропатологом, окулістом, хірургом в поліклінічному відділенні КУ Лебединська ЦРЛ 26.06.2017 та направлена в неврологічне відділення. 07.07.2017 оглянута нейрохірургом та невропатологом КЗ «Сумська обласна лікарня». Було проведено 20 л/днів (а.с. 13).

Згідно з довідкою КУ Лебединська центральна районна лікарня імені лікаря К.О. Зільберника, ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні та обстеженні в неврологічному відділенні КУ Лебединська ЦРЛ з 26.06.2017 по 16.07.2017. За рахунок хворої проведено лікування препаратами, в тому числі: «Венокор», «Метонат», «Еглоніл», «Магній», « Анальгін », « Дімедрол », « Лораксон », « Новокаїн », « Аген » (а.с. 12).

На підтвердження понесених витрат на лікування, позивачем надано копії фіскальних та товарних чеків на загальну суму 3677,85 грн. (а.с. 8-10).

Таким чином, позивачем документально підтверджено витрати на придбання ліків, призначених у зв`язку з проходженням лікування, пов`язаного із завданням їй 25.06.2017 тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Враховуючи викладене вище, зважаючи на досліджені докази понесених витрат на лікування, які не були спростовані відповідачем та її представником, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення на її користь 3677,85 грн. матеріальної шкоди (витрат на придбання ліків) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з п. 3,4 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно з п. 9 вищевказаної постанови № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 зазнала безпідставних, необґрунтованих та нічим не спровокованих тілесних ушкоджень. При цьому як свідчать матеріали кримінального провадження, після того як ОСОБА_1 упала після завданих по обличчю ударів, ОСОБА_3 не зупинилась та завдала їй два удари ногою по голові. Цю ситуацію суд оцінює як таку, що є беззаперечно травмуючою не тільки у плані фізичного болю, а і в контексті завданих моральних страждань.

Так, ОСОБА_1 є особою похилого віку, якій станом на момент побиття було 66 років, зазнала тілесних ушкоджень, в тому числі завданих в життєво важливу частину тіла - голову ногою, що надає цій ситуації більш трагічного відтінку, а саме побиття літньої жінки, яка лежить долі ногами, що в кінцевому випадку не вписується у поняття нормального співжиття людей у суспільстві, людських цінностей, поваги до життя та здоров`я окремої особи.

Окрім тривалого часу лікування, ОСОБА_1 у зв`язку з неправомірним вручанням у нормальний уклад її життя була вимушена брати участь у слідчих діях, судових засіданнях судів першої та апеляційної інстанцій та в кінцевому випадку добиватися відшкодування завданої їй шкоди в окремому провадженні по даній цивільній справі. Слід вказати, що такий час тривав з липня 2017 року по жовтень 2022 року - до моменту закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 .

Таким чином суд доходить висновку, що ОСОБА_1 зазнала душевних страждань, пов`язаних як з отриманими ушкодженнями, так і з проведеним лікуванням та переживаннями, пов`язаними з необхідністю докладати зусилля щодо захисту своїх прав протягом тривалого часу.

За таких обставин розмір заявленої моральної шкоди в сумі 15000,00 грн. суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає принципам розумності, справедливості та співмірності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 3677,82 грн. майнової шкоди та 15000,00 грн. моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.04.2023.

Суддя Вадим КОСОЛАП