Номер провадження: 22-ц/813/4239/23
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - АТ КБ «ПриватБанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2022 року,

за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів, в обґрунтування якого зазначив, що 23 травня 2021 року, за допомогою банкоматів у м. Кишинів в Республіці Молдова, з його рахунків в АТ КБ «Приватбанк» знято грошові кошти в загальному розмірі 57631 грн, 8368 євро, 5140 доларів США. Доказами зняття коштів є виписки з рахунків позивача. ОСОБА_1 зазначає, що у травні 2021 року державний кордон не перетинав та перебував на території України, тому фізично не мав можливості зняти наведені гроші в м. Кишинів.

Позивач, дізнавшись про безпідставне списання грошових коштів банком, за допомогою системи «Приват 24» та оператора «Приватбанку» за телефонним номером НОМЕР_1 заблокував платіжні картки, подав заявки на повернення зазначених сум грошових коштів, та повідомив відповідача про вказані події. 29.05.2021 року позивач направив відповідачу вимогу щодо повернення списаних сум на рахунки позивача, однак відповідач відмовив у поверненні безпідставно списаних коштів, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Позивач просив суд стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 57631 грн, 8368 євро, 5140 доларів США.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Київський районний суд м. Одеси рішенням від 03 листопада 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення коштів відмовив.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що під час розгляду справи позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження зняття грошових коштів з банківських рахунків всупереч його волевиявлення іншою особою.

Суд першої інстанції вважав, що ухвала Київського районного суду м. Одеси у справі № 947/17200/21 від 15 червня 2021 року про зобов`язання уповноваженої посадової особи відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у заяві ОСОБА_1 , не свідчить про визнання правоохоронними органами або судом шахрайською операцією дії зі зняття коштів з рахунків позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджується з висновками суду першої інстанції, та посилаючись на висновки викладені Верховним Судом у постанові від 08.06.2021 року у справі № 662/397/15-ц, від 26.07.2021 року у справі № 752/15284/19, від 06.04.2016 року у справі № 6-352цс16 зазначає, що з моменту передачі коштів уповноваженій особі банку, саме він є їх власником, тому потерпілим у кримінальному провадженні щодо зняття коштів є відповідач. В свою чергу позивачем виконані умови договору щодо повідомлення правоохоронних органів про вчинення злочину.

Позивач посилається на те, що суд першої інстанції не обґрунтував оскаржуване рішення та не зазначив підстав відступу від правових позицій Верховного Суду.

Також ОСОБА_1 послався на ненадання банком беззаперечних доказів втрати ним картки, або передачі її третім особам, чи повідомлення паролю, тому відповідач повинен сплатити відповідачу кошти, зняті під час неналежної операції, оскільки тягар доведення зазначених фактів покладається на відповідача.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.12.2022 року роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» зареєстрований у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своєї офіційної електронної адреси.

Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала про відкриття провадження та апеляційна скарга доставлені до особистого кабінету Електронного суду Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та отримані, що підтверджується довідками про доставку електронного документу.

У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що транзакції проводились за наявності карт з коректним введенням пін-коду, по всіх транзакціях банком надіслані смс-повідомлення на фінансовий номер позивача. Позивачем не надано доказів того, що оскаржувані операції визнані правоохоронними органами або судом шахрайськими операціями та того, що він або члени його сім`ї не перетинали кордон раніше, або у період проведення операцій зі зняття готівки. Також позивачем не спростовані обставини передання картки, разом з пін-кодом у користування інших осіб.

Позивачу копія ухвали про відкриття апеляційного провадження надіслана Одеським апеляційним судом на електронну адресу, зазначену у апеляційній скарзі та доставлена 30.12.2022 року, що підтверджується довідкою.

Позивач в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином і в установленому законом порядку у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України шляхом надсилання судової повістки на поштову адресу зазначену в апеляційній скарзі та шляхом доставлення повістки на електронну адресу, зазначену в апеляційній скарзі 01.05.2023 року, що підтверджується довідкою.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, і в установленому законом порядку, у відповідності до ч. 8 ст. 128 ЦПК України шляхом надсилання судової повістки за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» до «Електронного кабінету», та її отримання 03.04.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підстримав.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що грошові кошти з банківських рахунків були зняті всупереч його волевиявленню іншою особою.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає, що рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Судом встановлено, що позивач є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк». Між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір банківського обслуговування, шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, які становлять договір банківського обслуговування. Підписавши вказану вище заяву позивач погодився із Умовами і Правилами надання Банківських послуг.

Позивач був активним користувачем банківських послуг, отримував кредитні картки, користувався різними кредитними програмами, в тому числі мав поточні карткові рахунки.

26.05.2021 року позивач звертався до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою проте, що 23.05.2021 року з його рахунків за допомогою банкоматів у м. Кишинів (Республіка Молдова) знято: НОМЕР_2 - 57631 гривень, НОМЕР_3 - 4184 евро,НОМЕР_4 - 4184 евро, НОМЕР_5 - 2570 доларів США, НОМЕР_6 - 2570 доларів США.

Згідно із копією листа акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 № 20.1.0.0.0/7-210601/6952 від 24 червня 2021 року, банк повідомив, що не може поверти кошти, оскільки 23.05.2021 року всі транзакції проводилися в присутності карт та введенням ПІН-коду.

Із матеріалів справи вбачається, що по всіх транзакціях банком направлялися СМС-повідомлення на фінансовий номер телефону клієнта ОСОБА_1 , який ним вказувався. На підтвердження вказаних обставин відповідачем до суду надано роздруківку.

Позивачем у відповідності до вимог ст. ст. 12,81 ЦПК України не надано доказів на спростування вказаних обставин, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

26 травня 2021 року позивач звертався до АТ КБ «Приватбанк» із заявкою про блокування карт за допомогою яких здійснено списання коштів з рахунків: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .

Згідно архіву заявок на блокування карток 26.05.2021 року АТ КБ «Приватбанк» заблоковано картки № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 на підставі поданих ОСОБА_2 заявок.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 червня 2021 року у справі № 947/17200/21 зобов`язано уповноважену посадову особу відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у заяві ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення від 03.06.2021 року та у строк, передбачений частиною першою ст. 214 КПК України, надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Позивач стверджував, що зазначені транзакції він не ініціював, фізично знаходився в Україні.

Згідно інформації Головного центра обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 07 червня 2021 року № 91/П-7364 інформація про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями окремих районів Донецької та Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 01.05.2021 року по 31.05.2021 року громадянином України ОСОБА_1 не виявлено.

Відповідно до пунктів 8, 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05 листопада 2014 року № 705, емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Зазначені правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №537/3312/16-ц (провадження №61-17629св18), від 24 липня 2019 року у справі №753/16954/16-ц (провадження № 61-24323св18), від 01 липня 2020 року у справі №712/9107/18 (провадження №61-9877св19), від 21 квітня 2021 року у справі №751/6050/18 (провадження № 61-18544св19).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вчинення ОСОБА_1 дій, які сприяли незаконному використанню третіми особами інформації, що дала їм змогу ініціювати переказ коштів з його рахунків, підтверджується матеріалами справи.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач передавав у користування третіх осіб картки з ПІН кодом, для зняття коштів через банкомат, що підтверджується належними доказами наданими АТ КБ «Приватбанк». На спростування вказаних обставин позивачем пояснень не наведено, належних та допустимих доказів як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і суді апеляційної інстанції не надано.

Зазначені обставини свідчать проте, що саме позивач своїми діями сприяв передачі тертім особами інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, тому висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог є обґрунтованим.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі не наведено ніяких нових обставин та не надано нових доказів, що давали б апеляційному суду підстави для проведення переоцінки обставин та доказів, зроблених судом першої інстанції у своєму рішенні.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 червня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький