Справа № 727/5240/22
Провадження № 2/727/24/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(д о д а т к о в е)

07 квітня 2023 року

Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі :

головуючої судді М.Є. Бойко,

за участю секретаря В.В. Васківчук,

представника відповідача адвоката Шеромова В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Чернівці, заяву представника відповідача адвоката Поляка П.П. про ухвалення додаткового рішення по справі №727/5240/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03 березня 2023 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою 29.04.2022 року, а також про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відмовлено повністю.

02.03.2023 року адвокат Поляк П.П. подав до суду письмову заяву про те, що докази понесення витрат на правничу допомогу , які поніс ОСОБА_2 у зв`язку з розглядом справи №727/5240/22, будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 07.03.2023 року адвокат Поляк П.П. подав до суду клопотання про долучення доказів понесення позивачем зазначених витрат.

У судове засідання 07.04.2023 року представник відповідача - адвокат Поляк П.П. не з`явився, подавши письмову заяву про його проведення в його відсутність.

Позивач та його представник адвокат Шеромов В.Д у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви адвоката Поляка П.П. про ухвалення додаткового рішення по справі №727/5240/22, обгрунтовуючи свої заперечення завищеним, на їх думку, розміром судових витрат,заявленим до стягнення на користь відповідача, а також тим, що представник відповідача не надав суду попередній (орієнтовний) розрахунок їх суми, не зробив відповідну заяву про подання доказів щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи до закінчення дебатів у справі, не надіслав позивачу та його представнику такі докази.

Крім того, позивач та його представник у судовому засіданні по розгляду заяви про ухвалення у справі додаткового рішення просили суд стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення по справі авто товарознавчої експертизи у розмірі 1015,20 грн., сплачений останнім судовий збір за подачу позову до суду, а також 73 900 грн. понесених позивачем витрат на оплату наданої йому адвокатом професійної правничої допомоги

Вивчивши заяву представника відповідача, заслухавши думки позивача та його представника , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

За змістом ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як передбачено ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Із положень частин першої-третьої ст.137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В силу вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чиє розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді.

Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені чи мають бути понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

В той же час, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19.

Рішенням Шевченківського районного суду від 03.03.2023 року стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення судових витрат ухвалено рішення, яким відмовлено у її задоволенні, а тому його вимоги про ухвалення в цій частині додаткового рішення задоволенню не підлягають.

Разом з тим, при ухваленні по справі рішення від 03 березня 2023 року судом не було вирішено питання стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою, яка надана відповідачу ОСОБА_2 адвокатом.

Заява про надання доказів на підтвердження таких витрат надіслана адвокатом Поляком П.П. на адресу суду поштою 02.03.2023 року, тобто до закінчення розгляду справи 03.03.2023 року. Таким чином, її подано з додержанням строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме впродовж п`яти днів після ухвалення судового рішення. З матеріалами справи, в тому числі і з доказами на підтвердження витрат відповідача на правничу допомогу, позивач та його представник ознайомлені в повному обсязі, що було особисто підтверджено адвокатом Шеромовим В.Д. в судовому засіданні 07.03.2023 року. В силу ст. 134 ЦПК України відмова у відшкодуванні відповідних судових витрат в зв`язку із неподанням стороною їх попереднього (орієнтовного) розрахунку є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи вищезазначене, доводи позивача та його представника щодо наявності підстав для відмови судом у стягненні судових витрат не можуть бути прийняті судом до уваги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15 липня 2022, між ОСОБА_2 та адвокатським об`єднанням "Поляк і партнери" укладено додаткову угоду №1 до Договору №80/22 про надання юридичної (правничої) допомоги, у відповідності із яким ОСОБА_2 зобов`язується сплатити адвокату гонорар за надання правової допомоги у справі №727/5240/22 у сумі 30 000, 00 грн. (п.4.1.) .

На підтвердження витрат за надання правничої допомоги у справі №727/5240/22 представником відповідача подано наступні докази: звіт (акт) про надані послуги від 07.03.2023 року, відповідно до якого адвокат Поляк П.П. надав, а ОСОБА_2 прийняв правничу допомогу, яка полягає в наступному: підготовка клопотання про витребування доказів (1 год.), підготовка та участь в судовому засіданні (0:30 год.), підготовка клопотання про витребування доказів судом ( 1 год.), підготовка клопотання про призначення повторної судової автотоварознавчої експертизи (3 год.00 хв.), підготовка заперечень на заяву про збільшення позовних вимог (2 год.), квитанції про сплату відповідачем адвокату у загальному розмірі 30 000 грн. від 15.07.2022 року та від 02.03.2023 року.

Покладення обов`язку довести неспівмірність витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не можуть нівелювати положень щодо обставин, які враховує суд при вирішенні питання про розподіл судових, зокрема обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.

Враховуючи зазначене та з урахуванням критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, суд дійшов висновку, що сума цих витрат у розмірі 30 000 грн. є завищеною, а тому її необхідно зменшити та з врахуванням співмірності та розумності стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у суді, у розмірі 10 000 грн.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Поляка П.П. про ухвалення додаткового судового рішення у справі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000,00 (десять тисяч) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом у суді справи №727/5240/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою.

В іншій частині заяви адвоката Поляка П.П. у задоволенні вимог про стягнення на користь ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат зі ОСОБА_2 .

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М. Є. Бойко