Справа № 583/775/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Яценко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 м. Охтирка Сумської області скаргу ОСОБА_1 , особа дії, якої оскаржуються - старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Урбан Юлія Миколаївна, боржник ОСОБА_2

на дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

23.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, згідно якої просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Урбан Ю.М. по виконавчому провадженню ВП № 64636607 щодо здійснення перевірки протягом встановленого рішенням суду часу, а саме з 10.00 год. 18.02.2023 по 15.00 год. 19.02.2023.

Вимоги за скаргою вмотивовані тим, що на примусовому виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження ВП № 64636607 з примусового виконання виконавчого листа № 583/2211/20 від 16.02.2021, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області, про визначення ОСОБА_1 способу участі у вихованні малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо систематичних зустрічей з ними кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год суботи до 15:00 год неділі без виїзду з населеного пункту де проживають діти з матір`ю; кожні перші чи останні три дні осінніх, зимових, весняних шкільних канікул за домовленістю батьків; чотири тижні безперервно в літній період (під час канікул за домовленістю батьків) для спільного відпочинку та оздоровлення дитини з правом виїзду за межі м. Охтирка в межах України в тому числі за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому 13.09.2022 стягувачем на електронну пошту Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) направлено повідомлення про те, що батько ОСОБА_1 буде приїздити на побачення до дітей орієнтовно з 12.00 години суботи у зв`язку із введенням комендантської години на території України із 23:00 години до 05:00 години та зміною руху громадського транспорту.

В подальшому 26.01.2023 боржницею ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби було подано заяву, в якій вона просила чітко визначити місце надання дітей для побачень з батьком, без надання відповідних пропозицій про місце побачень. Постановою державного виконавця від 30.01.2023 визначено час та місце побачень стягувача з дітьми, а саме кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год суботи до 15:00 год неділі без виїзду з населеного пункту де проживають діти з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 перший під`їзд (з можливістю відвідування разом з дітьми парки, кінотеатри та інші розважальні заклади). Як зазначає стягувач чергове побачення з дітьми, згідно встановленого графіку, повинно було відбутися з 10.00 години 18.02.2023 по 15.00 годину 19.02.2023. Стягувач приїхав на побачення до дітей 18.02.2023, однак їх на місці для побачень не було.

19.02.2023 згідно даних АСВП п/п 370 ОСОБА_1 дізнався, що державний виконавець Урбан Ю.М. склала акт від 18.02.2023, в якому зафіксовано, що в проміжок часу з 10.00 год. по 10.25 год. стягувач не з`явився та не повідомив про причини неявки, в інший час перевірка не здійснювалася. Стягувач вважає, що дії державного виконавця щодо складення вказаного акту є протиправними, оскільки ним допущено бездіяльність та не враховано час побачення з дітьми, вказаний у виконавчому документі, натомість перевірку здійснено лише по 10:25 год. 18.02.2023, що унеможливило проведення стягувачем визначеного судом часу разом з дітьми. Крім того, заява стягувача про неможливість прибути на побачення з 10.00 год була проігнорована державним виконавцем, в наслідок чого ним було складено протиправний акт про відсутність стягувача під час побачення з дітьми, до якого внесені неправдиві відомості щодо неповідомлення ОСОБА_1 про час приїзду.

У судовому засіданні заявник вимоги за скаргою підтримав, просив їх задовольнити.

Боржниця ОСОБА_2 та державний виконавець у судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв та клопотань від них не надходило.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка сторони виконавчого провадження та державного виконавця не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення стягувача, вивчивши скаргу та дослідивши наявні у справі докази, дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що 14.01.2021 Охтирським міськрайонним судом Сумської області ухвалено заочне рішення по справі № 583/2211/20, провадження № 2/583/30/21, яким визначено ОСОБА_1 спосіб участі батька у вихованні малолітніх: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом систематичних зустрічей з ними: кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту де проживають діти з матір`ю; кожні перші чи останні три дні осінніх, зимових, весняних шкільних канікул за домовленістю батьків; чотири тижні безперервно в літній період (під час канікул за домовленістю батьків) для спільного відпочинку та оздоровлення дитини з правом виїзду за межі м. Охтирка в межах України в тому числі за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11-17).

Повідомленням від 13.09.2022, адресованим Дніпровському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), зареєстрованим 15.09.2022 за Вх. № 18566, ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку із введенням комендантської години на території України з 23.00 год. до 05.00 год. та зміною руху громадського транспорту на побачення до дітей стягувач приїде з 12.00 год. суботи. Також ОСОБА_1 вказав, що у разі зміни руху громадського транспорту та можливості раніше він повідомить про це державного виконавця завчасно (а.с. 7).

30.01.2023 державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Урбан Ю.М. винесено постанову про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дітьми, якою визначено місце та час побачення ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного першого та третього тижня місяця з 10:00 год суботи до 15:00 год неділі без виїзду з населеного пункту де проживають діти з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , перший під`їзд (з можливістю відвідування разом з дітьми парки, кінотеатри та інші розважальні заклади) (а.с.5).

Згідно акта державного виконавця від 18.02.2023 ВП № 64836607, початок проведення 10.00 год, закінчення 10.25 год. старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Урбан Ю.М. при перевірці виконання виконавчого листа № 583/2211/20 від 16.02.2021, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області, встановлено, що за адресою: м. Київ, вул. Гродненська, будинок 14-А, перший під`їзд, боржниця забезпечила явку дітей. Стягувач у час визначений виконавчим документом не з`явився, про причини неявки не повідомив. Боржницею рішення суду виконується (зворотній бік а.с. 17).

20.02.2023 стягувач ОСОБА_1 повідомив Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про те, що 18.02.2023 по 19.02.2023 діти повинні були провести час з батьком з 12.00 год. суботи, що за адресою: АДРЕСА_2 , перший під`їзд, що не передбачене для тривалих зустрічей батька з дітьми, однак за вказаною адресою дітей не було. На звернення ОСОБА_1 до державного виконавця шляхом телефонного зв`язку останній повідомив йому, що вже склав акт про відсутність стягувача, через що ОСОБА_1 звернувся до поліції. Посилаючись на те, що організація та контролю щодо вчинених боржником дій по забезпеченню виконання побачень батька з дітьми покладена на державного виконавця, ОСОБА_1 просив винести постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження ВП № 64636607 та повернення їх стягувачу (а.с. 8).

Крім того, до повідомлення від 20.03.2023 ОСОБА_1 було додано квитки на автобус від АС Охтирка до АС Київ серія НОМЕР_1 від 18.02.2023 час відправки 05.00 год. та від АС Київ до АС Охтирка серія УАРН № 732912 від 18.02.2023 час відправки 14.00 год. (а.с. 9).

У своїй скарзі стягувач ОСОБА_1 , як на підставу своїх вимог, посилається на те, що державним виконавцем проігноровано його повідомлення про неможливість прибуття до місця зустрічей з дітьми у визначений рішенням суду час, у результаті чого було складено акт державного виконавця про відсутність стягувача та неповідомлення ним про причини неявки, що не відповідає дійсності. Також стягувач зазначає про систематичне порушення з боку державного виконавця вимог Закону України «Про виконавче провадження» та сприяння боржнику у невиконанні рішення суду.

Надаючи оцінку доводам стягувача ОСОБА_1 щодо неправомірності дій державного виконавця суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 129-1 Конституції України закріплено обов`язковість судових рішень до виконання на всій території України. Крім того, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства передбачених п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України.

Отже виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п.1, п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний, крім іншого, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом ; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною, передбачений ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», за якою виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Порядок виконання судових рішень, окрім Закону України «Про виконавче провадження», визначений також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

В розділі IX Інструкцією з організації примусового виконання рішень визначено порядок виконання рішень немайнового характеру, у тому числі рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною.

Згідно п.5 зазначеної Інструкції визначено, якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Сторона виконавчого провадження у разі неможливості з`явитися на призначений час письмово повідомляє про це державного виконавця шляхом подання заяви (клопотання), в якій (якому) зазначає про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною.

Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Якщо сторона виконавчого провадження не з`явилася у визначений у виклиці час до державного виконавця та письмово не повідомила державного виконавця про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною, державний виконавець визначає час та (або) місце такого побачення без врахування позиції відповідної сторони виконавчого провадження.

При цьому у п.п. 7, 8 розділу ІХ зазначеної Інструкції йдеться про те, що за наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною, державний виконавець відкладає проведення виконавчих дій в порядку, визначеному статтею 32 Закону. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

Зазначене положення кореспондується зі змістом ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що у разі виконання рішення суду про встановлення побачення з дитиною законодавець у ч. 2 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачив спеціальне правило про те, що виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням суду, а у разі якщо вони судовим рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. Застосування приписів вказаної правової норми не суперечитиме правилами п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Суд враховує, що у п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені цим Законом, у тому числі він має дотримуватись вимог ч.ч. 1,2 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» про забезпечення побачень стягувача з дитиною у час та місці, визначеному рішенням суду. Відкладення проведення виконавчих дій передбачено за наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною.

З матеріалів справи вбачається, що старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Урбан Ю.М. 18.02.2023 було проведено перевірку виконання виконавчого листа № 583/2211/20 від 16.02.2021, в ході якої встановлено відсутність стягувача під час побачення з дітьми у визначений виконавчим документом час, а саме о 10.00 год. суботи. За результатами вказаної перевірки державним виконавцем складено акт від 18.02.2023 ВП № 64836607, в якому також було зазначено, що стягувач не повідомив про причини неявки.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що стягувач ОСОБА_1 завчасно, 13.09.2022, повідомляв Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про можливість прибуття до визначеного місця побачення з дітьми лише о 12.00 год. суботи, що зумовлено об`єктивними обставинами, які склалися у зв`язку із запровадженням комендантської години на території України.

Таким чином, у даному випадку судом встановлено належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин, що перешкоджали проведенню виконавчих дій у визначений рішенням суду час та слугували підставою для відкладення виконавчих дій 18.02.2022, оскільки станом на 13.09.2022 у державного виконавця була наявна інформація про неможливість прибути стягувачу для участі у побаченні з дітьми у визначений рішенням суду час, яка ним була проігнорована.

У контексті вирішення даної справи слід зауважити, що діючи неупереджено, у межах своїх повноважень державний виконавець має вчиняти виконавчі дії у такий спосіб, що забезпечить ефективне виконання рішення суду, яке направлене на збереження зв`язків дітей із сім`єю, зокрема, з батьком, вживаючи при цьому усіх відповідних законодавчих заходів.

За положеннями ст. 451 ЦПК України суд має пересвідчитися у тому, чи були оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність виконавця прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця чи ні, та чи було при цьому порушене право заявника, або не було порушено. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У даному випадку суд вважає наявними порушення права стягувача з боку державного виконавця при виконанні судового рішення щодо визначення порядку спілкування батька з дітьми, а отже наявні правові підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Урбан Юлії Миколаївнищодо здійснення неналежної перевірки виконання боржником рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.01.2021 в частині забезпечення участі батька ОСОБА_1 у вихованні дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10:00 години 18 лютого 2023 року по 15:00 годину 19 лютого 2023 року.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвали суду проголошуються негайно після їх постановлення за правилами проголошення рішень суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10.04.2023 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному з 28.03.2023 по 05.04.2023 та у відпустці з 06.04.2023 по 07.04.2023.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко