г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/937/23
Номер провадження 2-о/213/38/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Попова В.В.,

секретар судового засідання Демченко Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань № 14, цивільну справу №213/937/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Територіальна громада в особі виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,

за участю заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Романенко Олени Сергіївни,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця 06.03.2023 звернулася до суду із вищезазначеною заявою та просить встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що після смерті батька відкрилася спадщина у виді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якої були її померлі батьки мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батько ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 , який після смерті дружини - матері заявниці - спадщину фактично прийняв, оскільки проживав разом з нею за однією адресою, але на своє ім`я документи на спадкову частку квартири не оформив. На час смерті батька заявниця була зареєстрована за іншою адресою, але проживала постійно разом з батьком у його квартирі на момент його смерті. Інших спадкоємців після смерті батька немає.Встановлення даного факту необхідно заявниці для прийняття спадщини після смерті батька, оскільки нотаріус своєю постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї причини, що заявниця не була зареєстрованою з померлим на момент смерті за однією адресою і не подала відповідну заяву у встановлений законом шестимісячний строк.

Ухвалою від 13.03.2023 року було відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 29.03.2023 року, за клопотанням заявника було витребувано докази.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених в ній.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона вже 35 років мешкає в одному будинку із спадкодавцем в кв. АДРЕСА_2 , їй відомо, що у 34-ій квартирі після смерті дружини проживав батько заявниці ОСОБА_2 , з яким з 2011 року почала проживати заявниця і проживала там до дня смерті батька. Вона її часто бачила.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є сусідкою батьків заявниці, у квартири АДРЕСА_3 проживає з 3-х років. У квартирі АДРЕСА_4 жила сім`я ОСОБА_6 , дружина померла десь у 2005 році, а чоловік - ОСОБА_2 пізніше у 2012 році. Їхня дочка ОСОБА_7 мешкала з ним з 2011 року, поки той не помер.

Вислухавши заявника, представника заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_8 є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с.5, 6/.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.07.1993, виданого УЖКГ Криворізького міськвиконкому згідно з розпорядженням від 05.07.1993 № і 176, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 (на цей час АДРЕСА_5 ) на праві спільної сумісної власності /а.с.7/.

Батьки заявника були зареєстровані і проживали за цією ж адресою /а.с.10, 11/.

Мати заявниці ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.9/.

Батько заявниці ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.4/.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки частку померлої дружини ОСОБА_2 фактично прийняв у спадщину у відповідності до ст.1268 ЦК України.

Заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 /а.с.21/.

25.01.2023 року заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за вищевказаною адресою, яка належала її батькові ОСОБА_2 , але постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопською О.О. від 25.01.2023 року у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки за однією адресою з померлим вона не проживала, заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подала /а.с.11-13/.

Актом від 23.02.2023 року, складеним мешканцями будинку АДРЕСА_5 , затвердженого посадовою особою ТОВ «СІТІ-СЕРВІС-КР», підтверджено, що заявниця по справі ОСОБА_1 з липня 2011 року по березень 2012 року проживала без реєстрації з батьком ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , доглядала за ним, здійснювала його поховання /а.с.14/.

Згідно з матеріалами спадкової справу № 14/2023, відкритої після смерті ОСОБА_2 , її заведено на підставі заяви ОСОБА_1 , заповіти та спадкові договори спадкодавцем не складалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. 25.01.2023 року приватним нотаріусом Перекопською О.О. заявниці було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини /а.с.29-49/.

Суд встановив, що факт відсутності реєстрації заявника за однією адресою разом з померлим батьком на день його смерті став перешкодою в отриманні заявницею свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно.

Водночас, згідно з ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізично: тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Разом з тим, показаннями свідків та наданими письмовими матеріалами судом встановлено, що заявниця, хоч і не була зареєстрованою з батьком, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за однією адресою, однак постійно проживала з ним на момент смерті останнього за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд вважає, що відсутність реєстрації місця проживання заявниці за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вони не проживали разом на момент смерті останнього, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно з положеннями ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10.01.2019 по справі № 484/747/17, яка відповідно до ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.4 ст.263 ЦПК України має бути врахована судом, що розглядає справу з відповідними правовідносинами.

Іншого способу, окрім як звернення до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим, заявниця не має. Встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки дозволить здійснити їй право на спадщину.

Отже, судом встановлено, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зі спадкодавцем - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з липня 2011 року по день смерті останнього, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

Апеляційна скарга на рішення суду, в зв`язку з оголошенням його вступної та резолютивної частини, подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник - ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа - Територіальна громада в особі виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради, адреса: м. Кривий Ріг, пл. Гірницької Слави, 1, .

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 10 квітня 2023 року.

Повне судове рішення складено - 11 квітня 2023 року.

Суддя В.В. Попов