Справа № 528/618/22
№ 2/544/25/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 березня 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої - судді Сайко О. О.,

за участю:

секретаря Костенко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про визнання права власності на будівлю, споруду (ст. 392 ЦК України),

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом про визнання права власності на будівлю, споруду в порядку ст. 392 ЦК України. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що в травні 2016 року її чоловік усно домовився з ОСОБА_2 про придбання належного останньому будинку «А-1» 1941 року побудови, житловою площею 9,4 кв. м. в АДРЕСА_1 . На вищевказаній земельній ділянці також знаходився недобудований, в аварійному стані, будинок «В-1». Після обстеження вказаного недобудованого аварійного будинку «В-1», який, за рішенням Гребінківської міської ради народних депутатів №460 від 23.08.1988, будувався з 1988 року, та стояв без документів на земельній ділянці, фахівці прийшли до висновку, що будинок використовувати для житла було не можливо і небезпечно. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та на землю під будинком, за усною домовленістю ОСОБА_2 передав будинок родині позивачки під розбирання в якості будівельних матеріалів. Гребінківська міська рада, надаючи дозвіл на будівництво будинку «В-1» у 1988 році, на ім`я ОСОБА_3 , земельну ділянку по АДРЕСА_1 не надавала під будівництво, адресу не присвоювала. Державний акт на право власності чи на право користування на земельні ділянки по АДРЕСА_1 , до 01 січня 2013 року не видавався, як не видавався він будь кому і після 01 січня 2013 року. Відповідно, земельна ділянка не успадковувалася і не могла бути успадкована за вказаною адресою будь ким. Договір про купівлю-продаж глиняного будинку 1941 року забудови «А-1» 9,4 кв м., ринкова вартість якого на 10.06.2016 складала 4815 грн, залишився усний. Для засвідчення договору у нотаріуса не вистачало документів на земельну ділянку. З невідомих причин зв`язок з ОСОБА_4 перервався більше шести років тому, при цьому останній не дотримав обіцянки і не вивів з реєстру зруйновані часом споруди «А-1», «Б» і «Д» та не привіз довіреності для укладення договору купівлі-продажу будинку «А-1». ОСОБА_2 більше 3 років не користувався земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка з чоловіком за вказаною адресою отримують субсидію з 2017 року, користуються землею з 2017 року. Як виявилося, в 2010 році, чи пізніше заднім числом, дві земельні ділянки: для ведення особистого селянського господарства 0,1084 га, та для будівництва та обслуговування будинку 0,0800 га вкрали посадові особи, за рішенням Гребінківського міськвиконкому №383 від 23.06.2010, де під №31 внесено неіснуючу (померлу ІНФОРМАЦІЯ_1 ) людину ОСОБА_5 , якому передали у власність дві земельні ділянки та затвердили неіснуючу документацію із землеустрою по АДРЕСА_1 , яка виготовлена за державною програмою, за державні кошти, (сторонній людині) з таким же прізвищем як попередні власники, яка ніколи не мала за цією адресою нерухомості, як і сама ніколи не була за цією адресою. ОСОБА_2 після прийняття спадщини у 2013 році (глиняної хати 1941 р. забудови 9,4 кв.м без земельної ділянки), не оскаржував і не оскаржує зазначене рішення Гребінківського міськвиконкому №383. Окружний адміністративний суд м. Києва зобов`язав Гребінківську міську раду надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (безоплатно) орієнтовною площею 768 кв. м. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (безоплатно) орієнтовною площею 1061 кв. м. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за вказаною адресою. Вказане рішення не виконане до цього часу.

На виконання рішення №460 від 23.08.1988 демонтовано старий глиняний будинок 1941 року забудови житловою площею 9,4 м2, загальною 23.2 м2, який загрожував обвалом, сараїв вже не було станом на 2016 рік.

20.06.2016 року позивач уклала договір купівлі-продажу №27, який було укладено з суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 , договором визначено, що суб`єкт підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 (продавець) зобов`язується прийняти на себе виконання будівельних робіт, збудувати та продати покупцю (позивачу) створені нові речі за адресою АДРЕСА_2 , у вигляді будівельних виробів, об`єктів, виконаних робіт, зведених конструкцій у вигляді домоволодіння, а покупець (позивач) зобов`язується прийняти у власність та сплати повну вартість побудованих будівельних конструкцій, споруд, об`єктів та зведених конструкцій у вигляді домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 . 15.07.2016 року на виконання обов`язків п.2.6 договору №27 від 20.06.2016 року за прибутковим касовим ордером №17 позивачем було сплачено ФОП ОСОБА_6 (продавцю) 460 000 (чотириста шістдесят тисяч) грн. Згідно додаткової угоди від 21.12.2017 року до договору купівлі-продажу №27 від 20.06.2016 року та за актами прийому-передачі виконаних робіт від 01.05.2017 року та від 07.11.2017 року за адресою АДРЕСА_1 , продавцем передано у власність покупцю (позивачу) всього виконаних робіт, будівельних виробів та зведених конструкцій у вигляді домоволодіння на суму 1015939 (один мільйон сто п`ятдесят дев`ять тисяч тридцять дев`ять) грн. 19 коп.

Площа основи забудови будівель згідно технічного паспорта від 03.05.2019 року складає: житловий будинок «Л-1» 84,7 кв.м., літня кухня «Ж» 21,8 кв.м., сарай «К» 24 кв.м., погріб під «К» 17,0 кв.м., вбиральню «З» 1,8 кв.м., літній душ «Е» 2,4 кв.м.

Глиняний аварійний будинок «А-1» 1941 року забудови площею 9,4 кв.м. загальною площею 23,2 кв.м., зареєстрований на ОСОБА_2 на ділянці АДРЕСА_1 відсутній.

21 грудня 2017 року за Договором № 51 про взаємозалік однорідних зустрічних вимог були проведені розрахунки, де за борговою розпискою від 12.11.2007 позивач була кредитором, а фізична особа-підприємець ОСОБА_6 був боржником при виконанні грошового зобов`язання в сумі 20000 доларів США, що на день підписання договору взаємозаліку на 21.12.2017, за офіційним курсом гривні НБУ складає 557 200 грн. Позивачкою було сплачено продавцю 460 000 грн на закупівлю будматеріалів, транспортних перевезень будівельної техніки. Зазначені у Договорі №51 від 21 грудня 2017 року зобов`язання припинилися у зв`язку з їхнім зустрічним зарахуванням на суму 1015939,19 грн. Угода відбулася. Тобто, відповідно до закону «Про інвестиційну діяльність», позивач була інвестором з 2016 року при будівництві будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

Позивачка вважає що належним способом захисту її прав та інтересів у цій справі відповідає позовна вимога про визнання права власності на будівлю, споруду, оскільки судове рішення про визнання права власності на будівлю, споруду є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем, якщо на момент такої реєстрації власником земельної ділянки, на якій розміщена будівля, споруда, є відповідач, а право власності на будівлю, споруду ні за ким не зареєстроване. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить визнати за нею право власності на будівлі, споруди за адресою: АДРЕСА_1 , які побудовані у 2016 році та введені в експлуатацію шляхом реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта ІУ58, та складаються: житловий будинок«Л-1»; літньої кухні «Ж»; сараю «К»; погрібу під «К»; літнього душу«Е»; вбиральні «З»; вимощення 1; огорожа№1; колодязь№4; ворота№5; колонка питна №6; вигрібна яма №7; опорна колона №8; електроопора №9; огорожа №10; металева конструкція №11; водогін №12 та визнати, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №640/27891/20,17.08.2021 набрало законної сили,яке на 20.07.2022 відповідачем не виконано.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача 26.09.2022 подав відзив в якому вказав, що з 2017 року у провадженні Гребінківського районного суду Полтавської області неодноразово перебували позови ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_6 , останні намагаються в судовому порядку визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . До реєстрації права власності на новозбудоване нерухоме майно особа є власником лише матеріалів, обладнання та іншого майна, що було використано в процесі будівництва. Верховний Суд у постанові від 21.03.2019 р. у справі № 909/175/18 зазначив, що це правило застосовується лише "при наявності усієї дозвільної документації, тобто документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об`єкта незавершеного будівництва." Отже, законодавством не передбачено можливості звернення до суду з вимогою про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, який не прийнято увстановленому законом порядку до експлуатації. У такому випадку об`єкт незавершеного будівництва ще не набув статусу нерухомого майна як об`єкта цивільного права. На земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, загальною площею 23.2 кв.м. Складовими частинами об`єкту нерухомого майна є житловий будинок - «А», сарай - «Б», вбиральня - «Г», сарай - «Д», огорожа - №2, колодязь - №3.Вищеназвані будівлі за змістом ст. 381 ЦК України є садибою, тобто комплексом житлових, господарських, гаражних, паркових та інших будівель, які становлять єдину господарсько-архітектурну цілісність.Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта власником вищевказаної садиби є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .Підстави виникнення права власності в ОСОБА_2 - свідоцтво про право на спадщину, серія і номер 788, виданий 17.12.2013 року, видавник: приватний нотаріус Гребінківського районного нотаріального округу Радзівон Н.В. Таким чином земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться у законному користуванні ОСОБА_2 , як спадкоємця. Жодних документів, щодо переходу права власності від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 позивач не надала, а тому її твердження, щодо порушення її законних прав та інтересів, пов`язаних з користуванням спірною земельною ділянкою, надання згоди органами місцевого самоврядування на виготовлення технічної документації на право безоплатної приватизації вказаної земельної ділянки третіми особами є безпідставними. Враховуючи вищевказане, представник відповідача просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовної заяви.

У судовому засіданні представник позивача доводи відзиву на позовну заяву підтримав та просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Третя особа: ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся через виклик на офіційному сайті суду, оскільки його місце проживання вказано на тимчасово окупованій території України.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що працює начальником відділу земельних відносин Гребінськівської міської ради Полтавської області. ОСОБА_6 звернувся до виконкому міської ради із заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Але, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 118 ЗК України, йому було відовлено у наданні дозволу на розробку проекту, оскільки він не надав документів про те, що є землекористувачем указаної земельної ділянки. Вважає, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №640/27891/20 ( яким відповідача було зобов`язано надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою) від 13.07.2021 не відповідає вимогам ст. 118 ЗК України. Це рішення до цього часу не виконане оскільки закон забороняє надавати дозвіл на розробку проектів землеустрою з метою безоплатної передачі земель державної та колективної власності у період дії воєнного стану.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням виконавчого комітету Гребінківської міської ради народних депутатів Гребінківського району Полтавської області від 23.08.1988 року №460, ОСОБА_8 дозволено будувати новий житловий будинок замість старого, який прийшов в непридатність, господарський сарай, гараж, шахтний колодязь, надвірну вбиральню з вигрібною ямою по АДРЕСА_1 (а.с.66).

Відповідно дозволу на проведення робіт, який видано головою виконкому Гребінківської міської ради народних депутатів Гребінківського району Полтавської області 14.09.1988 року, ОСОБА_8 дозволено будівництво нового житлового будинку, на підставі рішення №460 від 23.08.1988, генплану, термін закінчення робіт серпень 1991 року (а.с.66 зворот).

Станом на 29.12.1995 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлено технічний паспорт. За даними технічного паспорта на земельній ділянці по АДРЕСА_1 містяться такі забудови: «А-1» - житловий будинок 1941 року побудови; «Б» - сарай; №2 огорожа; «В1» - будується житловий будинок (а.с.72-74).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Радзівон Н.В., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , успадкував майно ОСОБА_9 , 1943 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.35).

23.06.2010 року на підставі рішення виконавчого комітету Гребінківської міської ради №383 ОСОБА_5 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 61,62).

Відповідно до акту прийому - передачі від 15.06.2016 року ОСОБА_6 отримав, а ОСОБА_10 на підставі довіреності № 801 від 19.12.2013 року, передала йому майно згідно списку, яке належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2013, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27-28).

20.06.2016 року між позивачем ОСОБА_1 покупець та суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 продавець, було укладено договір купівлі-продажу №27 від 20.06.2021 року. За цим договором визначено, що продавець зобов`язується прийняти на себе виконання будівельних робіт, збудувати та продати покупцю створені нові речі по АДРЕСА_1 , у вигляді будівельних виробів, об`єктів, виконаних робіт та зведених конструкцій у вигляді домоволодіння, а покупець зобов`язується прийняти у власність та сплати повну вартість побудованих будівельних конструкцій, споруд, об`єктів та зведених конструкцій у вигляді домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , (а.с.48-53).

15.07.2016 року за прибутковим касовим ордером №17 позивачем було сплачено ФОП ОСОБА_6 (продавцю) 460000 (чотириста шістдесят тисяч) грн. (а.с.60).

До договору купівлі продажу №27 від 20.06.2016 року між позивачем ОСОБА_1 та суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 укладено додаткову угоду від 27.12.2017 року, якою збільшено суму договору до 1015939,19 грн (а.с.34).

Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт, будівельних виробів та зведених конструкцій у вигляді домоволодіння по АДРЕСА_1 від 01.05.2017 року передано у власність покупцю (позивачу) всього виконаних робіт, будівельних виробів та зведених конструкцій у вигляді домоволодіння на суму 785138 (сімсот вісімдесят п`ять тисяч сто тридцять вісім) грн. 14 коп. (а.с. 40-47).

07.11.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 підписано акт прийому-передачі робіт, зведених конструкцій, об`єктів та виробів АДРЕСА_4 (додаток №3 до договору купівлі-продажу №27) на загальну суму 230801,25 грн. (а.с.38-39).

В матеріалах справи міститься копія розписки ФОП ОСОБА_6 від 12.11.2007 року, якою він підтверджує, що взяв у борг у ОСОБА_1 для розвитку підприємницької діяльності 20000 доларів США (курс НБУ 5,05 грн.), що складає 101000,00 грн., який зобов`язувався повернути 21.11.2013 року, шляхом оплати придбання невеликого будинку в регіоні з природним газом, будматеріалів для будівництва або ремонту будинку в межах вказаної суми по курсу на день повернення боргу (а.с.63).

21.12.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 укладено договір №51 про взаємодію однорідних зустрічних вимог (а.с.33).

20.06.2016 року між позивачем ОСОБА_1 та суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 укладено договір на охорону, розбирання та вивезення аварійного глиняного житлового будинку «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.31).

24.02.2017 начальником відділу містобудування архітектури та житлово-комунального господарства Гребінківської РДА Охріменко О.Ф. на запит ОСОБА_6 надана відповідь про те, що при огляді домоволодіння АДРЕСА_1 встановлено, що аварійний глиняний житловий будинок «А-1» побудований у 1941 році, а також глиняні сараї побудовані в 1941 і 1995 роках «Б, Д», на ділянці відсутні (а.с.20).

29.12.2017 року начальником відділу містобудування архітектури та житлово-комунального господарства Гребінківської РДА Охріменко О.Ф. за №01-12/51 надано відповідь ОСОБА_6 , що згідно рішення Гребінківської міської ради від 23.08.1988 року №460 ОСОБА_8 дозволено будувати за адресою: АДРЕСА_1 новий житловий будинок «В-1» замість старого житлового будинку, який прийшов у непридатність та новий господарський сарай, гараж, шахтний колодязь та каналізаційний септик. По закінченню будівництва нових будівель старі будівлі демонтувати (а.с.26).

Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 знаходяться такі будівлі та споруди житловий будинок «Л-1»; літня кухня «Ж»; сарай «К»; погріб під «К»; літній душ «Е»; вбиральня «З»; вимощення 1; огорожа №1; колодязь № 4; ворота №5; колонка питна №6; вигрібна яма №7; опорна колона №8; електроопора № 9; огорожа №10; металева конструкція №11; водогін №12. Замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 , паспорт виготовлено станом на 03.05.2019 року (а.с.75-78).

Із відповіді Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 17.02.2020 року №107/120-20, яка надана на запит ОСОБА_6 вбачається, що державна реєстрація земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , не здійснювалася, кадастровий номер не присвоювався, поземельна книга не відкривалася (а.с.37).

13.10.2020 року виконавчим комітетом Гребінківської міської ради Полтавської області за вих. №03.1-09/1815 надано відповідь ОСОБА_6 на запит №201/03.1-09 від 14.09.2020 року щодо визнання незаконним та скасування п.31 рішення виконавчого комітету Гребінківської міської ради №383 від 23.06.2010 року «Про затвердження технічних документацій із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність мешканцям міста», з якої вбачається, що в Гребінківському районному суді Полтавської області перебуває на розгляді справа №528/1084/20 за позовом ОСОБА_6 до Гребінківської міської ради Полтавської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, тому рішення щодо доцільності винесення питання на розгляд сесії міської ради буде розглянуто після набрання чинності рішення суду по вказаній цивільній справі (а.с.24).

Згідно акту обстеження домоволодіння АДРЕСА_1 від 05.09.2020 року за підписами ОСОБА_6 , позивача ОСОБА_1 , який складено в присутності депутата міської ради Сотниченко К.В., сусідів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 : подружжя ОСОБА_13 за власні кошти збудували та користуються з весни 2016 року земельною ділянкою 1829 м2 за вказаною адресою. Під час збирання подружжям документів для введення в експлуатацію вказаного житлового будинку на зазначеній ділянці, виявилося, що рішенням Гребінківського міськвиконкому №383 від 23.06.2010 року земельна ділянка передана у власність ОСОБА_5 в т.ч. для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,08 га для ведення особистого селянського господарства 0,1084 га, разом 0,1884 га.

У відповіді ДРАЦСГ №12 від 27.02.2020 зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Особи, які підписали акт підтверджують, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживав і не був власником будівель та землею не користувався по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 , яка проживала за вказаною адресою, була матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.23).

15.01.2021 року за вих. №03.1-11/71 виконавчим комітетом Гребінківської міської ради Полтавської області на запит №3/03.1-11 від 11.01.2021 року ОСОБА_6 надано відповідь з якої слідує, що АДРЕСА_1 в тому числі і ділянка під № НОМЕР_2 знаходиться в межах м. Гребінка. Згідно Генерального плану міста Гребінка, затвердженого рішенням виконавчого комітету Гребінківської міської ради народних депутатів №812 від 11.12.1989 «Про затвердження генерального плану міста Гребінка» з послідуючим затвердженням розпорядженням Полтавського Облвиконкому №144-р від 16.04.1990. Ознайомитися з Генеральним планом міста Гребінка ОСОБА_6 може в Гребінківській міській раді (а.с.18).

Згідно відповіді ДРАЦСГ вих. №12 від 27.02.2020, зазначено, що актовий запис про смерть №18 від 19.04.1990 року на громадянина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , складений виконавчим комітетом Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області (а.с.55).

Відповідно до довідки №18-04/1602 від 27.12.2020 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Гребінківської РДА вбачається, що ОСОБА_6 , 1958 р.н., що проживає в АДРЕСА_1 , призначена житлова субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, як внутрішньо переміщеній особі, згідно рішення комісії з питань призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, житлових субсидій та надання пільг та тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (а.с. 84).

Відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер ІУ 58) встановлено, що 17.05.2022 ДІАМ зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта будинку садибного типу, площею 62,1 кв.м. в АДРЕСА_1 . Заявник ОСОБА_1 ( а.с.166-169).

Позивач у порядку ст. 392 ЦК України просить визнати за нею право власності на будівлі та споруди по АДРЕСА_1 , що складаються з: житловий будинок «Л-1»; літньої кухні «Ж»; сараю «К»; погрібу під «К»; літнього душу «Е»; вбиральні «З»; вимощення 1; огорожа №1; колодязь №4; ворота №5; колонка питна №6; вигрібна яма №7; опорна колонка №8; електроопора №9; огорожа №10; металева конструкція №11; водогін №12, які збудовані у 2016 році та введені в експлуатацію шляхом реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документів, який засвідчує його право власності.

Частиною першою статі 178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проте, позивач не довела належними доказами ті обставини, що вона в установленому законом порядку отримала у власність об`єкт незавершеного будівництва та провела його реконструкцію.

За приписами ч.2, 3 ст. 331 ЦПК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділягкою для створення об`єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об`єкта незавершеного будівництва.

Норма ст.331 ЦК України не передбачає виникнення права власності на новостворений об`єкт нерухомості на підставі судового рішення.

Вказаний правовий висновок викладений в Постанові Верховного Суду України від 18.02.2015 року по справі 6-244 цс14 та Постанові Верховного Суду від 30 червня 2020 року по справі №727/9974/17, провадження №61-40298св18.

Отже, особа стає власником новоствореного об`єкта нерухомості після завершення його будівництва, прийняття нерухомого майна до експлуатації та державної реєстрації. Таким чином, право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту державної реєстрації права.

На земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, загальною площею 23,2 кв.м. Складовими частинами об`єкту нерухомого майна є житловий будинок «А», сарай «Б», вбиральня «Г», сарай «Д», огорожа - №2, колодязь №3. Власником вищевказаної садиби є ОСОБА_2 . Підстави виникнення права власності у ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину, серія і номер 788, виданий 17.12.2013 року. (а.с. 35).

Жодних документів, щодо переходу права власності у передбачений законом спосіб, на зазначені забудови від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 позивач не надала. Усні домовленості між особами не породжують право власності позивача на нерухоме майно.

Крім того, згідно з статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, що була чинною на момент спірних правовідносин) право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проєктування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проєктувальником вихідних даних; 2) розроблення проєктної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проєктної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Спірна земельна ділянка по АДРЕСА_1 відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України є комунальною власністю Гребінківської територіальної громади. Позивач не набула права власності чи користування на земельну ділянку за вказаною адресою у передбачений законом спосіб, оскільки договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, які б за своєю формою та змістом відповідали вимогам закону, між позивачем та ОСОБА_2 укладений не був.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №640/27891/20 від 13.07.2021, яке набрало законної сили, відповідно до якого зобов`язано Гребінківську міську раду надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за вказаною вище адресою насьогодні дійсно не виконане. Однак указане рішення не є правовстановлюючим документом на землю. У поданій позивачем декларації про готовність об`єкта до експлуатації позивач сама зазначає про відсутність будь-яких документів, що засвідчують право власності чи користування указаною земельною ділянкою.

Дозвіл на проведення будівельних робіт, на який також посилається у вказаній декларації позивач,надавався померлій ОСОБА_3 і втратив свою чинність з часу її смерті, як правовий акт індивідуальної дії. Дозволу на проведення будівельних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_1 позивач не має.

Частинами 1,5,9 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що належать до I-III категорій складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації або видачі сертифіката. Зареєстрована декларація про готовність обєкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію обєкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий обєкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

У зв`язку з викладеним, суд не приймає, як належний та достовірний доказ прийняття в експлуатацію спірного об`єкта нерухомості, наданий позивачем Витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер ІУ 58). Вказані обставини не були перевірені ДІАМ при реєстрації декларації. Зокрема у листі, адресованому суду 14.11.2022 за №9820/05/13-22, зазначено, що відповідно до п.16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 №461, відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій декларації чи акті готовності об`єкта до експлуатації, несе замовник (а.с.164-165).

Згідно п. 17 Порядку замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю один примірник декларації:

щодо об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку;

щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку;

щодо самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку.

Будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній. Відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Всупереч викладеному, позивач подала ДІАМ декларацію за формою щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), зазначивши вид будівництва: реконструкція.

Водночас, реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Недобудований житловий будинок «В1», що знаходився на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , не був введений в експлуатацію. Таким чином, доводи позивача про необхідність віднесення спірного будівництва до реконструкції є безпідставними.

Надані позивачем Договір купівлі-продажу № 27 від 20.06.2016 року» та «Договір б/н на охорону, розбирання та вивезення аварійного глиняного житлового будинку «А-1» за адресою АДРЕСА_1 від 20.06.2016 року», укладеними між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не є такими, що породжують права власності позивача на новостворене майно. Їх відносини з приводи будівництва об`єкта незавершеного будівництва не можуть бути врегульовані Законом України «Про інвестиційну діяльність».

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 760/21223/17-ц від 25 серпня 2020 року, якщо об`єкт будівництва не введений в експлуатацію в установленому порядку, то він вважається незавершеним і визнання права власності на нього за рішенням суду, з посиланням на ст.392 ЦК України, неможливо.

Законодавством не передбачено можливості звернення до суду з вимогою про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, який не прийнято у встановленому законом порядку до експлуатації. Позивачем не надано доказів на підтвердження набуття нею у визначений законом спосіб права власності на нерухоме майно, тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Позовна вимога, що полягає у вимозі визнати, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №640/27891/20, що 17.08.2021 набрало законної сили, яке на 20.07.2022 відповідачем не виконано, не є встановленим законом способом захисту порушеного права, тому задоволенню також не підлягає.

Керуючись ст. 6-13, 81, 259, 263-265,293, 315, 352 ЦПК України ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча О.О. Сайко