ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 672/121/23

Провадження № 22-ц/4820/822/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Цугель А.О.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 672/121/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області від 07 березня 2023 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася із позовом та просила суд змінити спосіб стягнення на її користь аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з твердої грошової суми в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили з підстав збільшення рівня цін, що є недостатнім для матеріального утримання дітей та з підстав укладення відповідачем контракту із ЗСУ.

Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 07 березня 2023 року клопотання ОСОБА_2 задоволено. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів зупинено до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або до припинення в Україні воєнного стану. Зобов`язано відповідача ОСОБА_2 в разі усунення обставин, що викликали зупинення у справі, негайно повідомити про це суд для вирішення питання про поновлення провадження.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду ОСОБА_1 , оскаржила її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Апелянтка зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи ухвалу про зупинення провадження у справі не врахував, що таке зупинення порушить її право на справедливий розгляд справи впродовж розумного строку, а також порушує права дітей, передбачені ст. 8 та ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, так як на час подачі позову визначених рішенням суду аліментів у твердій грошовій сумі недостатньо для їх розвитку.

Звертає увагу, що ОСОБА_2 на підтвердження проходження служби в Збройних Силах України надав не завірений належним чином витяг від 22.12.2022, з якого не можливо встановити, що відповідач на момент написання клопотання про зупинення провадження у справі з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, перебував у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. При цьому, надіслане на електронну пошту клопотання та витяг з наказу не засвідчені електронним підписом, а тому не є належними та допустимими доказами обставин, на які посилається відповідач.

Тому, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Городоцького районного суду Хмельницької області.

Відзив від учасника справи не надходив.
Справа розглядається в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 з 22.12.2022 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та ці обставини об`єктивно перешкоджають йому приймати участь у розгляді цивільної справи і є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, враховуючи наступне.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, зі змісту положень цієї норми випливає, що обов`язком суду є зупинення провадження у справі, якщо сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до цього часу

Суд першої інстанції правильно встановив, що відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 358 від 22.12.2022, зі змісту якого слідує, що солдат за призовом ОСОБА_2 , номер обслуги 2 артилерійського взводу 2 артилерійської батареї артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи з 22.12.2022 зарахований на котлове забезпечення до складу угрупування сил та засобів, які беруть безпосередню участь у бойових діях та забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (а.с. 24).

А тому висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі до припинення перебування позивача у складі угрупування сил та засобів, які беруть безпосередню участь у бойових діях та забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони є обґрунтованими.

Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, що викладений в ухвалі від 29 серпня 2022 року у справі № 461/5209/19.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, порушив засади розумності строків розгляду справи є безпідставними, оскільки ст. 251 ЦПК України визначений перелік випадків, в яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, а у ст. 253 ЦПК України визначені строки, на які зупиняється провадження у справі.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі з вищезазначених підстав зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Крім того, розумність строків розгляду справи згідно ст. 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Судом наведені обставини враховано та зупинено провадження у справі з дотриманням положень процесуального закону та у відповідності до засад розумності строків розгляду і ефективності судового процесу.

Твердження апелянтки про те, що оскаржувана ухвала порушує права дітей є такими, що не заслуговують на увагу, адже рішенням Городоцького районного суду від 03.03.2021 стягуються з ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання малолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі з усіх видів доходу і докази про не виконання ОСОБА_2 зазначеного рішення суду в матеріалах справи відсутні.

Аргументи ОСОБА_1 про те, що копія витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 358 від 22.12.2022 не посвідчена належним чином не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, адже позивачкою не заперечується факт мобілізації ОСОБА_2 до ЗСУ.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі та не свідчать про порушення районним судом норм процесуального права.

Так як оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою, тому відсутні підстави для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області від 07 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 квітня 2023 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай