Справа № 444/2905/22
Провадження № 2/444/148/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав.

12.12.2022 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач позовні вимоги мотивував наступним. Батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_2 . Впродовж свого свідомого життя позивач пам`ятає тільки, що проживав з матір`ю, бабусею ОСОБА_4 та сестрою ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 його матір померла. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Ніякого зв`язку з позивачем не підтримує, не провідує його, не приймає жодної участі у його вихованні, не цікавиться його потребами, станом здоров`я, лікуванням та навчанням, не надає жодної матеріальної допомоги, тобто фактично повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, що перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить його інтересам. Також відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання позивача. Вказав, що зі слів ОСОБА_2 він погоджується щодо позбавлення його батьківських прав щодо позивача, про що обіцяв подати нотаріальну заяву про визнання позову. Просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Відповідач не подав відзиву на позов.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні були досліджені усі наявні в матеріалах справи докази.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_6 , батьком - ОСОБА_2 .

З копії паспорта № НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_8 .

З копії паспорта серії НОМЕР_4 вбачається, що відповідач зареєстрований в АДРЕСА_3 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З копії довідки № 72880 про реєстрацію місця проживання особи від 20.12.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1 .

З копії Витягу з Реєстру Львівської міської територіальної громади № 106066 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

З копії Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 12.10.2022 року вбачається, що зі слів ОСОБА_4 вона фактично проживає разом із двома внуками ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

З висновку Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 10.02.2023 року вбачається, що з метою з`ясування фактів, викладених у позовній заяві ОСОБА_10 працівники відділу «Служба у справах дітей» Личаківського району департаменту гуманітарної політики ЛМР запрошували неповнолітнього ОСОБА_3 та батька дитини ОСОБА_2 на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Личаківській РА ЛМР, які відбувались 19.01.2023 (протокол № 2), та 02.02.2023 (протокол №3). 19.01.2023 на засідання комісії прибули неповнолітній ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 . Батько дитини ОСОБА_2 на засідання комісії не прибув, хоча про дату, час та місце засідання був належно повідомлений. На засіданні комісії неповнолітній ОСОБА_3 надав пояснення відповідно до позовної заяви, підтвердив, що з батьком не спілкується, батько його не відвідує, не приймає участі у його вихованні. ОСОБА_4 підтвердила, що її неповнолітній внук ОСОБА_3 проживає з нею ще від народження, батько дитиною не цікавиться, матеріально не утримує, а після смерті матері ОСОБА_9 він продовжує проживати разом з нею і старшою сестрою в с. Підбірці. Де батько дітей проживає не знає. ОСОБА_5 під час засідання комісії пояснила, що батько не бере участі у вихованні брата, не сплачує аліменти, не цікавиться їхнім життям. Батько дитини на засідання комісії не прибув, хоча про дату, час та місце засідання був належно повідомлений. Під час телефонної розмови з працівником відділу «Служба у справах дітей» Личаківського району ОСОБА_2 повідомив, що не може прибути на засідання комісії, не заперечує щодо розгляду даного питання без його участі і щодо позбавлення його батьківських прав. Комісія вважає, що ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від належного виконання своїх обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , участі у вихованні дитини не приймає, і не бажає брати таку участь в майбутньому в житті сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, не спілкується з сином, що в сукупності підтверджує неналежне виконання ним своїх батьківських обов`язків. На підставі вищенаведеного, поданих документів, пояснень неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , керуючись ст.ст. 141, 150, 155, 164, 171 Сімейного кодексу України та беручи до уваги пропозиції комісії з питань захисту прав дитини при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради, Личаківська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно зі ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно із ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . З висновку Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 10.02.2023 року вбачається, що батько дитини ОСОБА_2 на засідання комісії не прибув, хоча про дату, час та місце засідання був належно повідомлений. На засіданні комісії неповнолітній ОСОБА_3 надав пояснення відповідно до позовної заяви, підтвердив, що з батьком не спілкується, батько його не відвідує, не приймає участі у його вихованні. ОСОБА_4 підтвердила, що її неповнолітній внук ОСОБА_3 проживає з нею ще від народження, батько дитиною не цікавиться, матеріально не утримує, а після смерті матері ОСОБА_9 він продовжує проживати разом з нею і старшою сестрою в с. Підбірці. Де батько дітей проживає не знає. ОСОБА_5 під час засідання комісії пояснила, що батько не бере участі у вихованні брата, не сплачує аліменти, не цікавиться їхнім життям. Батько дитини на засідання комісії не прибув, хоча про дату, час та місце засідання був належно повідомлений. Під час телефонної розмови з працівником відділу «Служба у справах дітей» Личаківського району ОСОБА_2 повідомив, що не може прибути на засідання комісії, не заперечує щодо розгляду даного питання без його участі і щодо позбавлення його батьківських прав. Комісія вважає, що ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від належного виконання своїх обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , участі у вихованні дитини не приймає, і не бажає брати таку участь в майбутньому в житті сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, не спілкується з сином, що в сукупності підтверджує неналежне виконання ним своїх батьківських обов`язків. Личаківська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідач визнає позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про те, що відповідач не цікавиться фізичним і духовним розвитком сина, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не приймає участі у його вихованні, тобто фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, всі питання щодо його виховання та утримання вирішуються бабусею та сестрою, відповідач не проявив наміру в майбутньому приймати участь у житті дитини, займатись її розвитком, утримувати її.

На підставі вищенаведеного, беручи до уваги інтереси дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 його батьківських прав відносно його дитини ОСОБА_3 , таке позбавлення батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам самої дитини та реалізації її законних прав.

За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Керуючись ст. 19, 150, 152, 164, 165, 180, 191 СК України, Законом України "Про охорону дитинства", ст. ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту судового рішення 12 квітня 2023 року.

Головуючий Оприск З. Л.