СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1605/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши заяву представника позивача об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоффманнхауз" - адвоката Божко А.В. про відмову Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоффманнхауз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині позовних вимог,

в с т а н о в и в:

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовною заявою Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоффманнхауз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Ухвалою суду від 06.01.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощенного провадження без виклику сторін.

03.02.2023 року через канцелярію суду надійшла заява від представника позивача об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоффманнхауз" - адвоката Божко А.В. про відмову Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоффманнхауз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині позовних вимог.

Суд, дослідивши заяву про відмову від позову в частині стягнення з відповідачки основного боргу в розмірі 6 861,92 грн. приходить до висновку про прийняття відмови від позову в цій частині та закриття провадження по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Нормативне визначення принципу диспозитивності надає сторонам право вільно розпоряджатися предметом спору і процесу, зокрема, позивач має право відмовитися від позову. Це право закріплено в ч. 2 ст. 49, ч. 1 ст. 206 ЦПК України і може бути реалізовано на будь-якій стадії судового процесу.

Відмова позивача від позову - це одностороннє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги і на закриття порушеного позивачем процесу.

Причини відмови від позову, з урахуванням принципу диспозитивності, не повинні оцінюватися судом.

Відповідно до частини 3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Виходячи з вимог п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин, враховуючи що відмова від позову є правом позивача, у суду відсутні підстави не прийняти відмову позивача від позову в частині вимог , а тому зазначене клопотання слід задовольнити, а провадження в цій частині у справі закрити.

Керуючись ст. 49, 206, 255, 256 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоффманнхауз" - адвоката Божко А.В. про відмову від позову в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідачки основного боргу в розмірі 6 861,92 грн.-задовольнити.

Прийняти відмову від позову в частині стягнення з відповідачки основного боргу в розмірі 6 861,92 грн. у цивільній справі за позовом Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоффманнхауз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та в цій частині провадження по справі закрити.

В іншій частині позовних вимог продовжити судовий розгляд.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київський апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя: Л.М. Шум