_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/841/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання Бродецька Тетяна Вікторівна,

за участі позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 та Одеській області не зареєстрований) про повернення безпідставно набутого майна, -

встановив:

І. ПРОЦЕДУРА

16.11.2022 року позивач ОСОБА_1 поштою звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3800 доларів США.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 07.12.2022 року провадження по справі відкрито.

24.01.2023 року від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав відзив на позов та просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В позовних вимогах позивач посилається на те, що наприкінці вересня 2021 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 були досягнуті домовленості про надання відповідачем послуг з пошуку, придбання, доставки і оформлення автомобіля марки "Toyota" моделі "Sequoia", що продається на аукціоні Сполучених Штатів Америки "Copatr". За вказані послуги позивач сплатив відповідачу 3800 доларів США. Відповідач у жовтні 2021 року допоміг позивачу зареєструватися на аукціоні, прийняти участь і перемогти в ньому, надав реквізити для сплати вартості автомобіля і аукціонного збору та супроводжував позивача у відділенні банку під час їх сплати. 29.10.2021 року позивачем трьома платежами по 8007 доларів США було сплачено 24021 доларів США, з яких 22500 вартість автомобіля та 1521 - аукіонний збір. В подальшому відповідач надав рахунки на оплату податків, які були сплачені 12.11.2021 року в сумі 190 доларів США. Відповідач займався організацією доставки автомобіля з США в Україну. 18.01.2022 року позивачем було оплачено послуги компанії "Atlantaic Express Copr." в сумі 1900 доларів США за доставку автомобіля з США в Україну (м. Одеса). За інформацією відповідача автомобіль не було доставлено в порт Одеси через війну, у зв`язку з чим автомобіль було доставлено в Литовський порт м. Клайпеда, де автомобіль внаслідок пожежі було пошкоджено або знищено. Відповідач після цієї інформації перестав виконувати свої зобов`язання щодо доставки автомобіля і вирішення питань відшкодування завданих збитків. Також відповідач відмовився повернути грошові кошти, сплачені за виконання ним послуг. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що між сторонами вчинено усний правочин в розумінні ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 205 ЦК України, згідно з яким між ними виникли цивільні права та обов`язки, а саме: у позивача - обов`язок оплатити послуги відповідачу за пошук, придбання, доставку і оформлення автомобіля та право вимагати виконання обумовлених послуг, а у відповідача - обов`язок надати позивачу послуги з придбання, доставки, розмитнення і оформлення автомобіля. Внаслідок припинення відповідачем в односторонньому порядку своїх зобов`язань, вони були припинені в повному обсязі, а усний договір про надання послуг - розірваний. Наслідком розірвання договору про надання послуг є повернення відповідно до ст. ст. 1212, 1213 ЦК України відповідачем позивачу майна у вигляді грошових коштів в розмірі 3800 доларів США, оскільки підстава відпала через дії і бездіяльність самого відповідача. Після припинення відповідачем своїх зобов`язань і відповідно договірних відносин в односторонньому порядку позивачем були висунуті вимоги про повернення грошових коштів, як таких, що перебувають у нього без правових підстав. Проте відповідач відмовився у добровільному порядку повертати грошові кошти.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 зазначає, що вважає позов необгрунтованим, оскільки позовні вимоги не доведені належними, достовірними та достатніми доказами. Зокрема позивачем не надано доказів передання на користь відповідача грошових коштів, не надано доказів укладення між сторонами правочину. Також відповідач зазначає, що факт передання грошових коштів не можуть доводити покази свідків.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

В кінці вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 спілкувались з приводу купівлі та доставки автомобіля з США для позивача ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_3 допоміг позивачу зареєструватися на аукціоні. Позивач ОСОБА_1 сплачував на закордонні рахунки грошові кошти. В подальшому придбаний автомобіль позивач не отримав, в зв`язку з чим звернувся до правоохоронних органів.

Судом досліджені пояснення ОСОБА_3 , надані Начальнику Одеського районного управління поліції №1 полковнику поліції М.Бойко 15.09.2022 року, відповідно до яких приблизно в кінці вересня 2021 року ОСОБА_3 надійшов дзвінок від раніше невідомої особи, яка представилась ОСОБА_1 , та повідомив, що йому дали номер телефону спільні знайомі та сказали, що ОСОБА_3 може допомогти з покупкою автомобіля з США. Через декілька днів ОСОБА_3 з ОСОБА_1 зустрілися та останній показав машину, яку він хоче купити, а саме на американському сайті "Copart" показав об`яву з продажу автомобіля марки "Toyota" моделі "Sequoia", 2016 року випуску. В жовтні 2021 року відбувся аукціон, в ході якого ОСОБА_4 виграв його за 22500 доларів США. Цього ж дня їх повідомили, що автомобіль неможливо придбати за такі гроші, та сказали, що його вартість 36000 доларів США. В подальшому ОСОБА_3 зв`язався зі своїм знайомим, який на той момент знаходився в США, та попросив його домовитись з продавцем та погодити реальну ціну на автомобіль. Через декілька днів знайомий зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що погодив з продавцем ціну на автомобіль, а саме вартість автомобіля була 22500 доларів США, та 1521 доларів США треба було заплатити за аукціонний збір та податки. Через декілька днів ОСОБА_3 скинули реквізити банківського рахунку, на який треба було перерахувати грошові кошти за автомобіль. Далі ОСОБА_3 переслав реквізити ОСОБА_1 . Того ж дня, вони зустрілись у відділенні Приват Банку. ОСОБА_4 прийшов зі своїм братом. Вони підійшли до каси та почали спілкуватись з співробітником банку, а ОСОБА_3 займався своїми справами - здійснював переказ грошових коштів в іншій касі. ОСОБА_4 зробив переказ грошових коштів, повідомив про це ОСОБА_3 та пішов разом з братом в невідомому напрямку. Через декілька днів автомобіль був забраний з площадки аукціону та переміщений до площадки компанії "Atlantic Express Copr.". Після чого ОСОБА_4 повідомив, що зробив переказ грошових коштів на рахунок компанії в розмірі 1900 доларів США за доставку автомобіля. У зв`язку з введенням військового стану на території України автомобіль неможливо було доставити до м. Одеси та направили його до порту в м. Клайпеда (Литва). В червні 2022 року автомобіль вже знаходився на території порту м. Клайпеда, де в подальшому його повинні були вивантажити з судна, дістати з контейнера, та направити до України за допомогою автовоза. Всіма питаннями щодо транспортування автомобіля займалася компанія "Atlantic Express Copr.". 15.07.2022 року з ОСОБА_3 зв`язався представник компанії "Atlantic Express Copr." та повідомив, що під час перебування автомобіля на території порту м. Клайпеда хтось з працівників порту намагався прикурити автомобіль, в ході чого відбулося замикання безпосередньо в автомобіля. В подальшому в ході діалогу з представником компанії "Atlantic Express Copr." ОСОБА_3 скинули фото вказаного автомобіля, де відповідач запевнився, що в автомобілі була пожежа. Представник запевнив, що цим питанням займається страхова компанія разом з представниками порту. ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_1 , що така ситуація сталася з його автомобілем та в подальшому очікували на рішення вказаних осіб. Через деякий час ОСОБА_4 почав вимагати у відповідача грошові кошти за автомобіль, у відповідь на що ОСОБА_3 повідомив, що він грошові кошти перераховував до США, а не передавав йому, в зв`язку з чим потрібно дочекатися відповіді від страхової компанії. Далі ОСОБА_3 намагався зв`язуватися з компаніями, які займаються вирішенням питання щодо автомобіля. ОСОБА_4 весь час був не задоволений, почав говорити, що відповідач навмисно підпалив його автомобіль, у зв`язку з чим ОСОБА_3 перестав спілкуватись з ним та допомагати йому.

Також в зазначених поясненнях ОСОБА_3 наголошує на тому, що ніяких грошових коштів від ОСОБА_4 не отримував.

На підтвердження позовних вимог окрім вказаних письмових пояснень стороною позивача суду надано:

- квитанції про здійснення ОСОБА_1 грошових переказів через Приват Банк на банківський рахунок в Нью-Йорку, США /а.с.17-21/;

- роздруківки з аукціону "Copatr" /а.с.22-23,25/

- роздруківка накладної /а.с.24/.

В ході судового засідання 03.04.2023 року допитаний в якості свідка позивач ОСОБА_1 підтвердив обставини, викладені в позовній заяві.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно і зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частинами 2, 3 ст. 1212 ЦК України визначено, що 2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

В ході судового розгляду справи встановлено та не оспорювалось сторонами, що в кінці вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача ОСОБА_3 з приводу допомоги стосовно купівлі та доставки автомобіля з США. В подальшому відповідач ОСОБА_3 допоміг позивачу зареєструватися на аукціоні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 перераховував грошові кошти в сумах 190 доларів США, 8007,00 доларів США, 8007,00 доларів США, 8007,00 доларів США та 1900,00 доларів США на банківські рахунки в США на користь Copart. Inc. та Atlantic Еxpress Сorp.

Належних та допустимих в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України письмових доказів на підтвердження отримання грошових коштів відповідачем ОСОБА_3 у позивача ОСОБА_1 , суду не надано. Так само, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження обсягу та змісту зобов`язань ОСОБА_3 за усною домовленістю про надання допомоги позивачу в пошуку та купівлі автомобіля з аукціону в США.

За змістом п.12 постанови Пленуму ВС від 6.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не може доводитися показанням свідків виконання зобов`язань, що виникли з правочину. Випадки, коли показання свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, прямо визначені у ЦК, зокрема у ч.2 ст.937 ЦК, ч.3 ст.949 ЦК.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає, що відповідач відмовився повернути грошові кошти, сплачені за виконання ним послуг. При цьому позивач не конкретизує, які саме суми грошових коштів та коли він сплачував безпосередньо відповідачу за надання послуг, просить стягнути з відповідача 3800 доларів США. При цьому в судовому засіданні під час допиту в якості свідка позивач зазначив, що надав відповідачу гроші без договору, оскільки вважав його порядною людиною, однак машина не доїхала.

В ході судового розгляду справи позивач ОСОБА_1 просив суд на підтвердження обставин передачі грошових коштів відповідачу про допит в якості свідків родичів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проте в задоволенні клопотання про допит свідків судом було відмовлено, оскільки родичі позивача є зацікавленими особами у вирішенні справи на користь позивача та факт передання грошових коштів має бути підтверджений іншими належними та допустимими письмовими доказами.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні наголошував на тому, що надавав позивачу ОСОБА_1 безоплатні консультації щодо придбання машини з США та ніяких грошових коштів від нього не отримував.

Доводи сторони відповідача ОСОБА_3 щодо безкоштовного надання допомоги в реєстрації на аукціоні та придбанні позивачем автомобіля в ході судового розгляду справи належними та допустимими доказами не спростовані.

Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, вислухавши сторін, на підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів отримання відповідачем грошових коштів від позивача, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 202, 218, 509, 526, 611, 901, 1212, 1213 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 та Одеській області не зареєстрований) про повернення безпідставно набутого майна - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 10.04.2023 року.

Суддя Васильків О.В.