Справа 524/2285/22
Провадження № 2/524/172/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Лобової А.Ю., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, ухвалив таке рішення.

ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що за час перебування у шлюбі із відповідачем вони набули автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT.

Після розірвання шлюбу між ними не було досягнуто домовленості щодо користування спільною власністю. Крім того, відповідач відчужив транспортний засіб на користь третьої особи, а тому вона має право на отримання компенсації вартості частини в сумі 145924,54 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Просила врахувати, що відповідач не надав доказів на спростування вартості транспортного засобу.

Заперечувала проти задоволення зустрічного позову та просила врахувати, що частина майна, яке відповідач просить поділити, була придбана для дитини та є її власністю, а існування іншої частини майна взагалі не підтверджено.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

У відзиві відповідач вказав, що проти задоволення позову заперечує. Вважає, що позивач не довела дійсну вартість транспортного засобу, оскільки надана експертиза не містить відомостей про огляд транспортного засобу.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві.

На обґрунтування зустрічного позову щодо поділу майна подружжя представник відповідача зазначила, що після розірвання шлюбу сторони не дійшли згоди щодо поділу майна, в тому числі і побутової техніки. Вважає, що оскільки майно залишилось у фактичному користуванні позивача, на користь відповідача необхідно стягнути компенсацію в сумі 73425 грн.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

В період з 14.09.2013 по 16.09.2021 сторони перебували у шлюбі, що підтверджується копією рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 16.08.2021 по справі № 524/5287/21.

За час шлюбу сторони набули у власність транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, VIN код НОМЕР_1 . 02.09.2021 транспортний засіб було відчужено. Вказані обставини підтверджуються повідомленням ТСЦ МВС №5342 від 01.04.2022(а.с.12)

НОРМИ ПРАВА

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3 ч.1 ст.57, ст.60 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

В ст.70, ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23, 25, 30 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК 2947-14 щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК 435-15, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).

ОЦІНКА СУДУ

Конструкція статті 60 СК України, свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована, а один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі, в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Щодо доводів відповідача стосовно розміру компенсації частини транспортного засобу.

Так, заперечуючи проти позову в цій частині, відповідач посилалась на те, що оцінка майна була проведена без огляду транспортного засобу.

Суд відзначає, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження 61-9018сво18).

Суд приймає до уваги те, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували ринкову вартість транспортного засобу, хоча станом на дату ухвалення рішення по справі власником транспортного засобу є відповідач та він мав можливість визначити ринкову вартість транспортного засобу з його оглядом.

З огляду на те, що сторонами не заперечувалось те, що після продажу транспортного засобу відповідач не компенсував позивачу вартість його частини, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи вимоги відповідача за зустрічним позовом, суд враховує подані відповідачем докази щодо набуття майна. Так, з наданих відповідачем відповідей ТОВ «Розетка.УА» вбачається, що за час шлюбу, а саме з 14.09.2013 по 16.09.2021 сторонами було набуто: кронштейн(2шт.), холодильник, трипод, фотоапарат, маршрутизатор. Доказів на підтвердження набуття іншого рухомого майна, зазначеного в позовних вимогах, відповідач не надав, а том суд вважає, що поділу підлягає лише вказане майно. У зв`язку із наведеним, суд вважає за можливе виділити у власність ОСОБА_3 : холодильник BOSCH KGN39VI306 вартістю 16899 грн; маршрутизатор TP-Link вартістю 203 грн; Трипод Xiaomi Selfie Stick Tripod Bluetooth вартістю 619 грн; кронштейн для мікрохвильової печі вартістю 349 грн; кронштейн для телевізора вартістю 311 грн, загальною вартістю 18381 грн із стягненням частини вказаної суми на користь відповідача, а саме: 9190,50 грн

У зв`язку з тим, що сума, яка стягнута з відповідача на користь позивача є більшою ніж частина вартості майна, яке виділено позивачу ОСОБА_3 , то із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 слід стягнути різницю у вартості присудженого майна: 145924,54 - 9190,50 грн = 136734,04 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов ОСОБА_3 , з відповідача ОСОБА_4 на її користь підлягають стягненню судові витрати в сумі 3155,45 грн, що складається із судового збору та витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Оскільки зустрічний позов суд задовольнив частково, то з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_4 суд стягує судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 992,40 грн.

Відповідно до ч.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, з огляду на те, що сума судових витрат, яка стягнута з відповідача на користь позивача є більшою, на підставі ч. 10 ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивача різницю судових витрат, покладених на обидві сторони в сумі 2163,05грн, звільнивши позивача від обов`язку сплачувати відповідачу частину судових витрат.

Керуючись ст. 81, 142, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 різницю вартості частини автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, VIN код НОМЕР_1 та вартості виділеного майна в розмірі 136734,04 грн.

Виділити у власність ОСОБА_3 :

- холодильник BOSCH KGN39VI306 вартістю 16899 грн;

- маршрутизатор TP-Link вартістю 203 грн;

- Трипод Xiaomi Selfie Stick Tripod Bluetooth вартістю 619 грн;

- кронштейн для мікрохвильової печі вартістю 349 грн;

- кронштейн для телевізора вартістю 311 грн;

В задоволені вимог в частині розподілу іншого майна відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 різницю судових витрат, покладених на обидві сторони в сумі 2163,05грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.06.2023

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ