ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2377/23
провадження № 2-о/753/165/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

присяжних: Кулика Ю.М., Зайця Є.Я.,

з секретарем судового засідання Змієвською А.С.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про усиновлення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просив усиновити ОСОБА_4 та внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 наступного змісту: у графі батько « ОСОБА_5 » замінити на « ОСОБА_1 ».

Вказана заява обґрунтована наступним. ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому 06.07.1986 шлюбі з ОСОБА_3 , дошлюбне прізвище ОСОБА_6 . На час реєстрації шлюбу його дружина мала сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Біологічний батько дитини виїхав до Росії коли ще хлопчик був маленьким. З цього часу хлопчик був позбавлений батьківського піклування та біологічний батько не приймав участі у його вихованні та житті. Про долю біологічного батька ОСОБА_7 та його фактичне місцезнаходження на даний час не знає. Заявник мав добрі стосунки з дитиною, і після реєстрації шлюбу з його матір`ю вони почали жити однією родиною, заявник піклувався про ОСОБА_7 , займався його вихованням та матеріальним забезпеченням. Протягом всього життя між ними склалися душевні відносини, як у батька з сином. На даний час заявник є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності. ОСОБА_4 не заперечує щодо його усиновлення.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 01.03.2023 відкрито провадження за вказаною заявою та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Заінтересовані особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не заперечували щодо задоволення заяви про усиновлення.

Представник заінтересованої особи Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не прибув, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_8 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.07.1986 та мають спільну дитину.

У ОСОБА_3 від попереднього шлюбу є повнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник ОСОБА_1 має другу групу інвалідності.

Відповідно до заяви від 06.03.2023, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховим С.О., ОСОБА_3 надає згоду на усиновлення ОСОБА_4 .

Згідно із письмовою заявою від 24.02.2023 ОСОБА_4 висловлює бажання та надає згоду на усиновлення його ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

Статтею 208 Сімейного кодексу України визначено, що усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема, відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 211 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав необхідно виходити з положень Конституції України і додержуватися норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Законів України «Про охорону дитинства» та «Про міжнародне приватне право», Конвенції про права дитини, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах і Протоколу до неї 1997 року, інших нормативно-правових актів України з питань захисту прав дитини, усиновлення, опіки і піклування.

Пунктом 3 вказаної Постанови визначено, що у зв`язку із включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати, виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішення питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. У СК не встановлено максимального віку повнолітньої особи, яка може бути усиновлена, однак визначено мінімальну різницю у віці між нею та усиновлювачем - не менше вісімнадцяти років.

Як встановлено при розгляді даної заяви, що заявник не відповідає вимогам, що пред`являються до осіб, які можуть бути усиновлювачами повнолітньої особи, оскільки різниця між заявником та заінтересованою особою становить менше 18 років. Крім того, судом не встановлено виняткових випадків для усиновлення повнолітнього ОСОБА_4 .

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_5 про усиновлення та внесення змін в актовий запис не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 310-314 ЦПК України, ст. 207, 208, 211, 224, 229, 230, 233 Сімейного Кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про усиновлення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий

Присяжні:

Повний текст рішення складено 10.04.2023.