Справа № 489/3576/22
Провадження № 2/489/670/23
РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Костюченко Г.С.,

із секретарем судових засідань - Ревицькою Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування вартості втраченого майна,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачаОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь позивача збитки, понесені через втрату належного їй майна, автомобіля Ford Fiesta 1/25I 5 doorTrendMex 2010 року випуску, колір - Coloradored, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво № НОМЕР_3 .

Як на підставу позовних вимог вказала, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2019 року у цивільній справі №489/6615/18 (провадження № 2/489/351/19) за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , третя особа - Корабельний відділ державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про витребування майна із чужого незаконного володіння, було задоволено вимоги позивача та зобов`язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 автомобіль марки FORDFIESTA 1.25і 5 doorTrendMex 2010 року випуску, колір Coloradored, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , та ключі від вказаного автомобіля.

Вказане вище рішення, Миколаївським апеляційним судом та Верховним Судом Касаційного цивільного суду, залишено без змін.

28.04.2020 року Інгульським відділом ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61932855. У зв`язку з невиконанням ФОП ОСОБА_3 рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2019 року старшим виконавцем - було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. та у зв`язку з повторним невиконанням вказаного рішення, постановою виконавця від 26.06.2020 року, було накладено штраф у розмірі 3400 грн. Також постановами державного виконавця від 26.06.2020 року, було накладено арешт на грошові кошти боржника та оголошено в розшук майно автомобіль FORDFIESTA, номерний знак НОМЕР_2 .

Після сплати всіх штрафів та виконавчих витрат боржником, 10.07.2020 р. постановою державного виконавця було знято арешт з грошових коштів та 19.10.2021 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з тим, що транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

У зв`язку з чим, позивач звернулася до Ленінського районного суду з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення, однак в задоволенні заяви було відмовлено. Таким чином, у зв`язку з тим, що у позивача вичерпані всі шляхи повернення належного їй автомобілю, вважає що належним способом захисту є саме стягнення вартості автомобіля - з ФОП ОСОБА_3 .

Представник відповідача ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надав відзив на позовну заяву у якому просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_3 про відшкодування вартості втраченого майна відмовити, оскільки позивачем ОСОБА_1 пропущено строк на звернення до суду із вказаною позовною заявою. Зазначивши також, що автомобіль марки FORDFIESTA 1.25і 5 doorTrendMex 2010 року випуску, колір Coloradored, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , дійсно був переданий на зберігання ФОП ОСОБА_3 , проте 24.02.2016 року вказаний автомобіль був вилучений з території ФОП ОСОБА_3 особами, які не мали повноважень здійснювати такі дії.

У зв`язку з чим ОСОБА_3 24.02.2016 року було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення з приводу вказаного факту, щодо незаконного заволодіння транспортним засобом. Після вилучення вказаного транспортного засобу, всупереч волі ОСОБА_3 ,транспортний засіб FORDFIESTA 1.25і 5 doorTrendMex 2010 року випуску, колір Coloradored, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , більше на зберігання до ФОП ОСОБА_3 не передавався.

За таких обставин відповідач не могла повернути вказаний автомобіль, так як він фізично був відсутній.

Будь - яких заперечень щодо визначеної вартості автомобіля представник відповідачки суду не надав.

Ухвалою суду від 13.12.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Представник позивача раніше в судових засіданнях позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, оскільки ФОП ОСОБА_3 отримала на зберігання автомобіль FORDFIESTA, номерний знак НОМЕР_2 та не повернула його. Також заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2019 року у цивільній справі №489/6615/18 (провадження № 2/489/351/19) за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , третя особа - Корабельний відділ державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про витребування майна із чужого незаконного володіння, було задоволено вимоги позивача та зобов`язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 автомобіль марки FORDFIESTA 1.25і 5 doorTrendMex 2010 року випуску, колір Coloradored, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , та ключі від вказаного автомобіля. Вказане рішення суду виконано не було.

Саме тому позивач просить відшкодувати їй вартість втраченого майна. Ринкова вартість автомобіля встановлена висновком експертизи №22-1101 від 14.11.2022 року та складає 224170 грн. Також зазначила, що не вважає пропущеним строк на звернення до суду із вказаною позовною заявою.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, повідомлялись про час розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили.

За таких обставин, з урахуванням наданого суду відзиву, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та його представника.

Суд, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини справи, дійшов наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки FORDFIESTA 1.25і 5 doorTrendMex 2010 року випуску, колір Coloradored, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво № НОМЕР_3 .

Попередньо транспортний засіб був зареєстрований: 04.01.2011 року на ОСОБА_5 архівні матеріали, які були підставою для реєстрації транспортного засобу на цю особу, знищені по закінченню терміну їх зберігання; 11.11.2015 на ОСОБА_6 на підставі довідки-рахунку серії ААЕ № 347195; 16.03.2016 на ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 4036/01/4841/2016; 29.03.2016 на ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 4665/01/4841/2016.

07.09.2016 за заявою ОСОБА_9 . Корабельним районним судом міста Миколаєва винесено ухвалу про забезпечення позову по цивільній справі № 488/5059/15-ц за позовною заявою ОСОБА_9 до ОСОБА_10 , третя особа - ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_1 , а саме автомобіля FORDFIESTA 1.25і 5 doorTrendMex 2010 року випуску, колір Coloradored, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , з передачею його на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_3 .

На виконання вказаного судового рішення 08.09.2016 року державним виконавцем Корабельного ВДВС винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 25.10.2016, постановлену за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ухвалу Корабельного районного суду міста Миколаєва від 07.09.2016 скасовано та заяву ОСОБА_9 про забезпечення позову повернуто в той же суд для нового розгляду.

03.11.2016, за заявою ОСОБА_1 , на підставі ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 25.10.2016 державним виконавцем звільнено майно боржника з-під арешту.

Ухвалою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 11.11.2016 у задоволенні заяви ОСОБА_9 про забезпечення позову відмовлено.

Наступною ухвалою цього суду від 12.02.2018, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 20.07.2018, позовну заяву ОСОБА_9 до ОСОБА_6 , третя особа - ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу залишено без розгляду та скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.12.2015 р.

Після чого, позивач направила листа до зберігача ФОП ОСОБА_3 з вимогою повернути транспортний засіб, проте остання відповіді не надала, автомобіль не повернула та продовжує утримувати транспортний засіб без будь-якої правової підстави.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 просила зобов`язати ФОП ОСОБА_3 повернути автомобіль FORDFIESTA 1.25і 5 doorTrendMex 2010 року випуску, колір Coloradored, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво № НОМЕР_3 та ключі від нього.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.04.2019 р. позов ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 автомобіль марки FORDFIESTA 1.25і 5 doorTrendMex 2010 року випуску, колір Coloradored, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , та ключі від вказаного автомобіля.

09.11.2020 р. постановою Миколаївського апеляційного суду, вказане вище заочне рішення, залишено без змін.

05.04.2021 р. постановою Верховного Суду Касаційного цивільного суду, заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.04.2019 р., залишено без змін.

28.04.2020 року постановою Інгульського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження ВП №61932855.

У зв`язку з невиконанням ФОП ОСОБА_3 рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2019 року старшим державним виконавцем Інгульського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 1700 грн.

У зв`язку з повторним невиконанням вказаного рішення, постановою старшого державного виконавця Інгульського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.06.2020 року, на ОСОБА_3 накладено штраф у розмірі 3400 грн.

Також постановами старшого державного виконавця Інгульського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.06.2020 року, було накладено арешт на грошові кошти боржника та оголошено в розшук майно автомобіль FORDFIESTA, номерний знак НОМЕР_2 .

Після сплати всіх штрафів та виконавчих витрат боржником, 10.07.2020 р. постановою державного виконавця було знято арешт з грошових коштів.

19.10.2021 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з тим, що транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

У зв`язку з чим, позивач звернулася до Ленінського районного суду з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення.

26.01.2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва у задоволенні заяви позивачки про зміну способу та порядку виконання рішення відмовлено, що стало причиною звернення позивачки з даним позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступної правової підстави.

Частиною 1 статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким відповідно до статті 319 цього Кодексу ЦК України він розпоряджається на власний розсуд.

У відповідності до вимог ст. 942 ЦК України, зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Згідно ст. 949 ЦК України, зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Зберігач зобов`язаний передати плоди та доходи, які були ним одержані від речі. Тотожність речі, яка була прийнята на зберігання, і речі, яка була повернута поклажодавцеві, може підтверджуватися свідченням свідків.

Відповідно до статті 950 ЦК України, за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця. Зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі після закінчення строку зберігання лише за наявності його умислу або грубої необережності.

У відповідності до вимог ст. 951 ЦК України, збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Статтею 977 ЦК України передбачено, що якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. За договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов`язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця.

Зберігач несе відповідальність у вигляді відшкодування вартості втраченого майна за ринковими цінами на момент втрати.

Приписами ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За загальними положеннями, передбаченими ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Неправомірними діями відповідачки власнику майна завдано матеріальної шкоди, розмір якої визначений на підставі висновку експерта №22-1101 від 14.11.2022 року та складає 224170 грн., складений експертом Одеського науково- дослідного інституту судових експертиз Кульовим О.Ю.

Представник відповідачки не оспорював зазначений висновок. Як підставу у відмові в задоволенні позовних вимог зазначав пропущення позивачкою строку позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України.

Суд не погоджується з твердженням представника відповідачки, оскільки за загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 257 та ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила та становить три роки.

ОСОБА_1 дізналася про неможливість отримання належного їй майна у натурі в жовтні 2021 року. Так 19.10.2021 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з тим, що транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Саме з цього моменту у позивачки почався перебіг строку позовної давності щодо вимог про стягнення матеріальної шкоди у розмірі вартості автомобіля.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведенні положення закону та встановлені обставини, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем доведено право власності на транспортний засіб, який на виконання судового рішення було передано на тимчасове зберігання відповідачу, яким його не повернуто після того як відпала підстава зберігання, а транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2241,70 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду, а також витрати на проведення оцінки втраченого майна в розмірі 906 грн.01 коп.

Керуючись статтями 4, 13, 19, 141, 263-265,280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування вартості втраченого майна - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 збитки понесені через втрату належного їй автомобіля марки FORDFIESTA 1.25і 5 doorTrendMex 2010 року випуску, колір Coloradored, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво № НОМЕР_3 в сумі 224170 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення оцінки втраченого майна у сумі 906,01 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2241,70 грн.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового ріщення складено 10 квітня 2023 року.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Г.С. Костюченко