РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 953/460/22

№ 2/183/2141/23

10 квітня 2023 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Оладенко О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Нелюба Марина Анатоліївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 10 червня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №129562.

В обґрунтування зазначеного позову посилається на те, що 10 грудня 2021 року отримала матеріали виконавчого провадження ВП №67015351 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за виконавчим написом нотаріуса №129562 від 10.06.2021 на загальну суму 16342,00 грн. Зазначає, що дійсно між нею та ТОВ «ІНФІНАНС» був укладений кредитний договір №050172005 про надання кредиту на 36 місяців. Однак, з боку відповідача жодних повідомлень про відступлення прав вимоги за вказаним кредитним договором не отримувала та не була повідомлена про наявне право відповідача вимагати повернення боргу. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість за кредитним договором не є безспірною та кредитний договір не посвідчено нотаріально. Виконавчий напис нотаріуса вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме: Закону України "Про нотаріат", Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. У зв`язку з чим, позивач просить задовольнити її позов повністю, покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 лютого 2022 року відкрито провадження у вищезазначеній справі.

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

24 лютого 2023 року з Куп`янського міськрайонного суду Харківської області до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла вищевказана цивільна справа.

Ухвалою судді від 28 лютого 2023 року справу прийнято до провадження, розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с.22).

14 березня 2023 року на електронну пошту суду від представника відповідача надійшла заява про визнання позову (а.с.27), у якій зазначив, що позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - визнає, одночасно просив на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України повернути позивачу 50% судового збору, справу просив розглядати за відсутності представника відповідача. Також надіслав заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (а.с.29).

Треті особи були повідомлені належним чином про розгляд справи (а.с.32,33), клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавали.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24 серпня 2018 року між позивачем та ТОВ «ІНФІНАНС» було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №, на підставі якого надано позивачу кредитні кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами в межах строку дії Договору 36 місяців, на загальну суму 20000 грн. (а.с.7).

10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, вчинений виконавчий напис, реєстровий номер №129562, яким запропоновано звернути стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором № від 24 серпня 2018 року, укладеним з ТОВ «ІНФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», правонаступником якого є ТОІ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», на загальну суму 16342,00 грн. (а.с.11).

На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Нелюбою Мариною Анатоліївною 04.10.2021 відкрито виконавче провадження №67015351 (а.с.5).

Відповідно ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як встановлено судом, договір кредиту не було нотаріально посвідчено, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Як на підставу позовних вимог, окрім відсутності нотаріально посвідченої угоди, позивач ОСОБА_1 посилалася, зокрема, на ту обставину, що їй не направлялися будь-які повідомлення про відступлення прав вимоги, чи інше повідомлення про наявність заборгованості.

Як встановлено у ч.4 ст.81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У зв`язку з тим, що позивач посилається на невчинення відповідачем певних дій направлення повідомлення про відступлення прав вимоги, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подачу відзиву та доказів, зокрема, доказів направлення повідомлення боржнику про заборгованість та відступлення прав вимоги, суд вважає доведеною ту обставину, що таке повідомлення не направлялось.

У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі №554/6777/17 Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України "Про нотаріат".

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що встановлена законом процедура стягнення боргу за договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статей 77,78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування та докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на наведене, встановивши відсутність доказів направлення позичальником листа-вимоги про повернення боргу, відступлення прав вимоги та отримання боржником ОСОБА_1 такого листа, та те, що виконавчий напис вчинено на підставі нотаріально не посвідченого кредитного договору, суд приходить до висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, суд приймає до уваги, що у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки представник відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про задоволення позову.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне.

Згідно наданої суду квитанції при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та враховує положення ч.1 ст.142 ЦПК України, відповідно до яких у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 158, 206,259, 263-265, 268, 272, 273ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №129562, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 16342,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн.20 коп.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 10.01.2022, при поданні позову до суду, за квитанцією №0.0..1 від 10.01.2022 , що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн.20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», , місцезнаходження: 03035, м.Київ, Солом`янська площа, буд.2 офіс 204;

третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Нелюба Марина Анатоліївна, місцезнаходження: 61058, м.Харків, вул.Зойфера Юри, 3 оф.22;

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Миколайович, місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Мала Житомирська, буд.6/5.

Повне судове рішення складено і підписано 10 квітня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.