Ухвала

Іменем України

12 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 2-757/11

провадження № 61-3456ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ориник Андрій Романович, на постанову Львівського апеляційного суду від 07 лютого2023 року за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк») на дії відділу державної виконавчої служби Франківського районного управління юстиції м. Львова,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила:поновити строк на подання скарги; визнати незаконними дії головного державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ Легедзи Г. М. щодо неповідомлення боржника та стягувача у виконавчому провадженні № 36991627 про складання акту державного виконавця від 26березня 2014 року та не виклику представника ПП «Нива-В.Ш.» для складання акту державного виконавця від 26 березня 2014 року; визнати незаконними дії головного державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ Легедзи Г. М. щодо складання акту державного виконавця від 26 березня 2014 року за відсутності представника ПП «Нива-В.Ш.» та неповідомлення стягувача і боржника;визнати незаконними дії головного державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ Легедзи Г. М. щодо не надсилання акту державного виконавця від 26 березня 2014 року сторонам виконавчого провадження після його складання; визнати незаконним та скасувати акт державного виконавця від 26 березня 2014 року, підписаний головним державним виконавцем Франківського ВДВС Львівського МУЮ Легедзою Г. М.

Скаргу мотивовано тим, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2012 року у справі № 2/1326/324/2012 позовні вимоги ПАТ «Фольксбанк» задоволено повністю. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором від 23 вересня 2008 року № KF 52457 у розмірі 191 213, 29 грн.

На підставі вищевказаного рішення Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист. 14 березня 2013 року головним державним виконавцем Франківського ВДВС Львівського МУЮ Подановським Т. Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 36991627) щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованості у розмірі: 191 213, 29 грн.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22 серпня 2008 року та від 27 серпня 2008 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві власності ОСОБА_1

03 вересня 2013 року на підставі постанови про призначення експертизи, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, ФОП ОСОБА_2 виготовлено Звіт про оцінку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

25 лютого 2014 року Франківським ВДВС Львівського МУЮ укладено договір № 141429 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна з Філією № 14 ПП «Нива-В.Ш.».

Листом від 14 березня 2014 року № 129н ПП «Нива-В.Ш.» повідомила начальника Франківського ВДВС Львівського МУЮ про те, що торги призначені на 14 березня 2014 року з реалізації належної ОСОБА_1 квартири не відбулися у зв`язку із відсутністю купівельного попиту.

Після ознайомлення ОСОБА_1 з Актом від 26 березня 2014 року, встановлено, що державний виконавець одноосібно, без виклику сторін, зменшив оціночну вартість квартири на 25%.

Так, в супереч законодавства, державним виконавцем складено акт через 12 днів після визнання прилюдних торгів, такими, що не відбулися. Більше того, такий складено без виклику сторін, та присутності представника торгівельної організації. На підставі вищевикладеного, просила скаргу задовольнити.

УхвалоюФранківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2021 року скасовано та постановлено нову постанову. Скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

У березні 2023 року до Верховного Суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ориник А. Р., подала касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2,

3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою, правильне застосування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналогічна норма міститься в частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

За змістом статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Встановивши, що ОСОБА_1 була обізнана про наявність ВП № 36991627,

у травні 2014 року зверталась до суду з позовом про визнання дій державного виконавця неправомірними, визнання недійсними прилюдних торгів, акта та протоколу проведення прилюдних торгів (цивільна справа

№ 465/2694/14-ц), однак до суду зі скаргою звернулась лише 31 березня

2017 року, тобто зі значним пропуском строку, визначеного

статтею 449 ЦПК України, при цьому поважних причин пропуску строку на оскарження рішення державного виконавця не навела, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про залишення скарги без розгляду.

Доводи касаційної скарги були предметом розгляду судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки їм було надану відповідну правову оцінку, з якою погоджується суд касаційної інстанції, тому правильність застосування апеляційним судом норм права, зазначених у Главі 6 «Процесуальні строки» Розділу І «Загальні положення» та Розділі VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень»

ЦПК України, не викликає розумних сумнівів.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій щодо встановлених обставин та зводяться до переоцінки доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права. У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішень убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки, касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатОриник Андрій Романович, на постанову Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк») на дії відділу державної виконавчої служби Франківського районного управління юстиції м. Львова відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Д. Д. Луспеник