Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2023 Справа №607/3938/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Кужель К.С., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 01 березня 2023 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1712, встановлення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із матір`ю.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що у зв`язку з несумісністю поглядів на сімейне життя між ними практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Окрім того, вказує, що дитина проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Спір між батьками про місце проживання дитини відсутній.

Ухвалою судді від 16 березня 2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 07 квітня 2023 року.

Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу та залишення проживати дитину з матір`ю не заперечив.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1712.

В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя в сторін не склалося, між ними припинилися подружні стосунки, та вони перестали вести спільне господарство.

Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер.

Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено, що сторони не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, оскільки позивач підтримує викладені в позові обставини, натомість відповідач позов визнає повністю, відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору.

Окрім того, у Постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 викладено правовий висновок, згідно якого, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 120/04-19 від 06 лютого 2023 року, виданої адміністратором ЦНАПу Зборівської міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом не встановлено наявності спору між сторонами щодо того з ким із батьків буде проживати неповнолітній син.

За таких обставин, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу неповнолітнього ОСОБА_3 залишити проживати із матір`ю.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1712.

Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати із матірю ОСОБА_1 .

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк