Провадження № 2/554/3090/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

04 квітня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі

головуючого судді Гольник Л.В.,

при секретарі Матвієнко О.І.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів і додаткових витрат на дітей,-

в с т а н о в и в:

19.08.2021 року до Московського районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000,00 грн. на кожну дитину, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за минулий час з січня 2016 до досягнення дітьми повноліття, а також додаткові витрати на дітей у розмірі 31943,50 грн.

Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова Крівцова Д.А. від 28.08.2021 року відкрито провадження у справі та визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2023 року вказана справа надійшла до провадження суддя Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Л.В.

У судове засідання позивач не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Молчанова Ю.А., не заперечуючи обов`язок батька щодо утримання дітей, просила визнати позовні вимоги частково, а саме у розмірі 2000 грн. на кожну дитину, починаючи стягувати з 19.08.2021, з моменту звернення позивача до суду. Пояснила, що сторони домовилися, про те, що діти будуть проживати разом з матір`ю. Позивач вийшла заміж та для виїзду за кордон домовилася з відповідачем про надання дозволу на виїзд дітей за кордон разом з матір`ю, що було частиною їхньої угоди. В даному договорі не обумовлювалася конкретна сума утримання на дітей. Але батько підтримує зв`язок з дітьми, надає їм допомогу, передає подарунки. Він працював до війни у м. Харкові, мав постійне місце роботи. Проте його дохід не був значним. Після початку війни відповідач був змушений виїхати з Харкова, на певний час втратив роботу. Але на даний час він має постійне місце роботи та може надати допомогу дітям. Просив врахувати його майновий стан, що 3000 грн. на кожну дитину є зависоким розміром, тому він не може його сплачувати. Крім того, він надає допомогу своїй матері похилого віку.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебували з 20.08.2005 року у шлюбі, зареєстрованому у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 914, року.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , про що 09.01.2013 року зроблено актовий запис №26 (а.с.13).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , про що 21.09.2006 року зроблено актовий запис №1151 (а.с.14).

Сторони уклали договір про визначення місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні від 01.12.2014 року (а.с. 11-12).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.04.2015 року за спільною заявою сторін шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розірвано (а.с. 8, 9-10). Згідно вказаного рішення суду визначено місце проживання малолітніх доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 разом з матір`ю за адресою їх реєстрації: АДРЕСА_1 .(а.с. 11-12).

Прізвище позивача ОСОБА_6 змінено на прізвище ОСОБА_7 згідно зі Свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_3 від 11.10.2019 року (а.с. 18).

Відповідно до Довідки від 17.02.2023 року № 2 ОСОБА_3 працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «КМ ІНТЕР АВТО» з 17.10.2018 по 31.12.2022 на посаді менеджера із збуту. Дохід з 01.01.2021 по 31.12.2021 склав 77200,00 грн.

Відповідно до Довідки від 17.02.2023 року № 1 Дохід ОСОБА_3 , який працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «КМ ІНТЕР АВТО» на посаді менеджера із збуту, за січень-лютий 2022 року склав 11189,50 грн.

Відповідно до Довідки від 24.02.2023 № 24/02-01 ОСОБА_3 працює в ТОВ «ТК ТЕХІМПОРТ» з 24.02.2023 на посаді менеджера (управителя) з оптової торгівлі, оклад становить 6700,00 грн. на місяць.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у судовому порядку.

Приписами ст.182 Сімейного кодексу України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, що обраний позивачем, оскільки це передбачено ст.184 СК України, проте, при визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Як слідує, позивач просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 3000 грн. Проте позивачем не доведено можливість сплати аліментів у такому розмірі. Відповідач перебуває в працездатному віці, є батьком дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язаний утримувати їх до повноліття. Суд бере до уваги матеріальний стан відповідача, його доходи, обов`язок по утриманню непрацездатної матері похилого віку, суд дійшов висновку про визначення розміру аліментів, що стягуються з відповідача для утримання дітей на користь позивача - у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на кожну дитину з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону. Такий розмір аліментів відповідатиме інтересам дітей і дотриманню їх права на забезпечення необхідних мінімальних матеріальних потреб, та не поставить у скрутне матеріальне становище відповідача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не ухвалено, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі ч.2 ст.184 СК України підлягає індексації за аналогією закону згідно ч.9 ст.10 ЦПК України в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

У даному випадку, ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.

Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, що позивачка вживала до подачі позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та не надала доказів ухилення відповідача від сплати аліментів в сенсі ч.2 ст.191 СК України.

Позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дітей у визначеному розмірі 31943,50 грн., з яких 15253 грн. за оплата абонементу за період з 25.01.2018 по 02.03.2020 року за відвідування занять танцювального центру ОСОБА_8 , 10 968,50 грн. за навчання ОСОБА_4 за період з червня 2018 по липень 2019 року на курсах іноземних мов; 5610 грн. за навчання ОСОБА_5 на курсах «Основи робототехніки» за період з 01.11.2019 по 03.03.2020; 112,00 грн. за навчання ОСОБА_5 на курсах іноземної мови.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Верховний Суд у постанові від 14 січня 2019 року винесеній у справі № 751/4312/16-ц зауважив, що до таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно ч. 2 ст. 185 СК України визначено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Суд приходить до висновку, що позивач не довела, що вказані витрати викликані особливими обставинами, зумовлені особливою схильністю дитини до навчання та пов`язані з розвитком певних здібностей дітей, а тому вони не можуть бути стягнуті на підставі ст. 185 СК України.

Крім того, надані позивачем довідки про понесені фактичні витрати не є допустимими та належними доказами відповідно до вимог ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 31943,50 грн

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір підлягає стягненню судом з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. 104, 105,110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 76, 141, 142, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів і додаткових витрат на дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2000 грн. на кожну дитину, починаючи стягувати з 19.08.2021 до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Сума аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 квітня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований: АДРЕСА_3 .

Суддя Л.В.Гольник