ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 689/96/22

Провадження № 22-ц/4820/692/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 689/96/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів на неповнолітню дитину, стягнення аліментів на неповнолітню дитину, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2022 року (суддя Баськов М.М.).

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів на неповнолітню дитину та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначав, що з 10.06.2010 він перебував у шлюбі з ОСОБА_5 , в період якого у них народилися двоє дітей - дочка ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 . Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16.10.2019 шлюб розірвано. Діти залишились проживати з матір`ю, відповідачем у справі.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16.10.2019 з нього на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.09.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18.02.2020 у справі №689/130/20 змінено розмір аліментів, присуджених рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16.10.2019 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.01.2020 і до досягнення дітьми повноліття.

Зазначає, що коли діти проживали з відповідачем, то остання перешкоджала їм бачитися з батьком, через що в неї, особливо з донькою, виникали сварки і непорозуміння. Після чергового конфлікту, який відбувся 25.08.2020, донька ОСОБА_6 28 серпня 2020 року переїхала проживати до батька, відмовилася повертатися в будинок, де проживає її матір, яка на той час фактично створила нову сім`ю. З того часу дитина постійно проживає разом з позивачем в будинку його батьків та повністю перебуває на його утриманні, а останній весь цей час продовжує сплачувати відповідачці аліменти на доньку.

В той же час ОСОБА_3 отримані за рішенням суду аліменти використовує на власні потреби, чим порушуються права доньки ОСОБА_6 .

А тому, позивач з метою захисту порушеного права змушений був звернутись до суду, та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд звільнити його від сплати аліментів на доньку, які стягуються відповідно до рішення Ярмолинецького районного суду у справі №689/130/20, починаючи з дня зміни донькою місця проживання - 28.08.2020; стягувати з ОСОБА_3 на його користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; визнати виконавчий лист №689/130/20, виданий Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області 18.03.2021, таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2022 року позов задоволено частково. Звільнено ОСОБА_2 з 19 січня 2022 року від сплати аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які з нього стягуються з 22.01.2020 на користь ОСОБА_3 на доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18.02.2020 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) помісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 22.01.2020 і до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 992,40 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду в частині та ухвалити рішення про звільнення позивача від обов`язку сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 з 28.08.2020, а не з моменту подачі позову, стягнути з ОСОБА_3 на його користь аліменти на доньку ОСОБА_8 в розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, визнати виконавчий лист №689/130/20, виданий Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області 18.03.2021, таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 на утримання доньки ОСОБА_8 . Посилається на невідповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд вважав доведеною обставину щодо проживання доньки позивача разом з ним з 28.08.2020, проте, при цьому, вважав за необхідне звільнити позивача від обов`язку сплачувати аліменти на утримання доньки з часу його звернення до суду з 19.01.2022. Таким чином, суд першої інстанції дійшов суперечливого та помилкового висновку про те, що необхідно звільнити позивача від обов`язку сплачувати аліменти на утримання доньки з часу його звернення до суду, тобто з 19.01.2022, адже судом встановлено, що батько утримує доньку з 28.08.2020, коли донька перейшла жити до батька. При цьому, батько продовжував сплачувати аліменти та виконувати рішення Ярмолинецького районного суду від 18.02.2020. В матеріалах справи містяться матеріали перевірок органом опіки цільового використання аліментів, які відповідач ОСОБА_5 отримувала відповідно до рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18.02.2020 на двох дітей сина ОСОБА_7 та доньку ОСОБА_6 , які свідчать про те, що ОСОБА_5 використала вказані грошові кошти, призначені для доньки ОСОБА_6 , які сплачував батько у власних інтересах. Тому вважає, що суд першої інстанції безпідставно не звільнив його від обов`язку сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 з 28.08.2020. Вказує, що суд стягнувши аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_6 у новому розмірі залишив без уваги той факт, що на примусовому виконанні у Ярмолинецькому відділі ДВС залишився на виконанні виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18.02.2020 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на дітей - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.01.2020 і до досягнення дітьми повноліття, тобто матеріальний обов`язок позивача сплати аліментів на доньку ОСОБА_6 , яка знаходиться на його утриманні внаслідок прийняття судом рішення не припинено. А тому, виконавчий лист №689/130/20, виданий Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області 18.03.2021, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 на утримання доньки ОСОБА_8 .

За змістом апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення аліментів не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вважає доводи скаржника безпідставними та необґрунтованими. Вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_1 просила частково задовольнити апеляційну скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що з 10 червня 2010 року сторони перебували у шлюбі. У шлюбі у них народилося двоє дітей донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Ярмолинецького районного суду від 16.10.2019 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу між сторонами їх неповнолітні діти проживали з ОСОБА_3 в будинку її матері ОСОБА_11 по АДРЕСА_1 .

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16.10.2019 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.09.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням цього ж суду від 18.02.2020 змінено розмір аліментів, які ОСОБА_2 сплачував на утримання дітей, і з нього на користь ОСОБА_9 стягнуто аліменти на утримання двох дітей в розмір 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.01.2020 і до досягнення дітьми повноліття.

Також судом першої інстанції встановлено, що з 28 серпня 2020 року донька сторін ОСОБА_6 почала проживати з батьком в будинку, де проживає останній, по АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 22 26, 68, 69).

Рішенням Ярмолинецького районного суд від 30.09.2022 у справі №689/1772/20 визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю ОСОБА_3 та визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_2 .

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.197СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами; за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до роз`яснень п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006, суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Норми цивільного права поділяються на норми матеріального та норми процесуального права.

За загальним поняттям нормами матеріального права є правові норми, які визначають права та обов`язки учасників суспільних правовідносин, правила їх суспільної поведінки та санкції за порушення цих приписів, а нормами процесуального права є правила про порядок реалізації норм матеріального права та вирішення судової справи (порядок розгляду справи в суді тощо).

При цьому, норми матеріального права можуть міститься у законодавчому акті, який за загальним своїм змістом є процесуальним законом і навпаки, норми процесуального права можуть міститься у законодавчому акті, який за своєю суттю є матеріальним законодавчим актом.

Так, за правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі сутті цієї норми не змінює.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зміна місця проживання дитини та проживання її з батьком, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку останнього, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для звільнення позивача від сплати аліментів на дитину.

Разом з тим, ухвалюючи рішення щодо початку строку, з якого позивача належить звільнити від сплати аліментів, суд не врахував встановлених ним обставин щодо проживання доньки ОСОБА_6 з батьком з 28.08.2020 і саме з вказаної дати позивач підлягає звільненню від сплати аліментів. Тому рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про звільнення ОСОБА_2 від сплати аліментів підлягає зміні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання виконавчого листа №689/130/20, виданого Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області 18.03.2020, таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання доньки ОСОБА_12 , суд першої інстанції виходив з того, що саме на виконавця відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» покладено обов`язок щодо визначення порядку стягнення аліментів.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з висновком суду в цій частині.

Згідно з ч. 2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, сутність визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника виконати судове рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявність інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Враховуючи, що малолітня дочка ОСОБА_6 з 28.08.2020 проживає з батьком ОСОБА_2 , перебуває з цього часу на його утриманні, тому позивач підлягає звільненню від сплати аліментів з цього часу, відтак виконавчий лист №689/130/20, виданий Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області 18.03.2020, слід визнати таким, що не підлягає виконанню частково, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 28.08.2020 та до повноліття дитини.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання виконавчого листа №689/130/20, виданого Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області 18.03.2020, таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_13 підлягає стягненню судовий збір сплачний при подачі апеляційної в розмірі 1488 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2022 року в частині задоволення позовних вимог про звільнення ОСОБА_2 від сплати аліментів з 19 січня 2022 року в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які з нього стягуються з 22.01.2020 на користь ОСОБА_3 на доньку ОСОБА_8 , на підставі рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18.02.2020 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на дітей - ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.01.2020 і до досягнення дітьми повноліття, змінити, визначивши дату з якої ОСОБА_2 звільнений від сплати аліментів - 28.08.2020.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання виконавчого листа №689/130/20, виданого Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області 18.03.2020, таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №689/130/20, виданий Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області 18.03.2020, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 28.08.2020 та до повноліття дитини.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1488 грн 60 коп. судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай