Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 2/711/334/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Кофановій А.О.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини,-

встановив:

31.12.2020 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини, в якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_4 .

Позовні вимоги мотивує тим, що 02.02.2018 року між позивачем ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_2 , Луцьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області було зареєстровано шлюб, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.08.2020 року розіваний. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з батьком, позивачем та його матір`ю ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 . На даний час, ОСОБА_2 через психічний розлад поводить себе не адекватно, не турбується про дитину, не забезпечує її інтереси, робила спроби самогубства. Неодноразові спроби допомогти ОСОБА_2 , які відображалися у зверненні за допомогою до Декана факультету психології та соціології Східноєвропейського національного університету ім.Л.Українки ОСОБА_7 та до лікаря невролога ОСОБА_8 , виявилися марними. Оскільки відповідач має суперечливі думки щодо визначення місця проживання доньки, тому існує спір щодо даного питання.

26.01.2021 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

30.03.20021 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області витребувано у Служби у справах дітей Луцької міської ради письмовий висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини.

18.05.2021 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Черкаського районного суду Черкаської області.

30.06.2021 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області цивільну справу передано за підсудністю до Придніпровського районного суду м.Черкаси.

Відповідно о протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи №161/21656/20 визначенню суддю Демчика Р.В.

20.07. 2021 року ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

11.11.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті.

04.08.2022 року відповідачем ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву, в якій відповідач просить визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_2 .

Разом із зустрічним позовом ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила поновити їй процесуальний строк для звернення до суду із зустрічним позовом, оскільки він був пропущений нею з поважних причин. На поважність причин пропуску строку, відповідача посилається на те, що їй не було відомо про розгляд справи у Луцькому у міськрайонному суді Волинської області. В подальшому, коли справу було передано за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси , вона також не отримала жодної судової повістки, тому не мала змоги прийняти участь у підготовчому провадженні.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку - норм ЦПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи таку заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтею 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Отже, зустрічний позов є одним із основних процесуальних засобів відповідача як у захисті від первісного позову, так і в одночасному задоволенні особистих вимог відповідача до позивача. Пред`явлення зустрічного позову відповідачем та його прийняття судом безпосередньо пов`язане з гарантованим відповідачеві правом на судовий захист від претензій позивача та задоволення особистих вимог відповідача, які сформульовані останнім у його зустрічній позовній заяві.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ст. 120 ЦПК України).

Так, ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2021 року відкрите загальне позовне провадження у справі за позовом Трилецького МД до ОСОБА_2 , третя особа, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини. Підготовче засідання у справі призначене на 25.02.2021 року о 10.30 год.

Вказаною ухвалою визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиві на позовну заяву. Роз`яснено, що відповідно до ч.1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов (т.1 а.с.36).

Ухвалу суду разом з викликом в судове засідання відповідач отримала 10.02.2021 року (т.1 а.с. 41).

Отже, п`ятнадцятиденний строк, визначений законом для подачі зустрічного позову розпочався 11.02.2021 року та закінчився 26.02.2021 року.

З зустрічним позовом відповідач звернулася 04.08.2022 року (т.1 а.с.150), тобто поза межами строку, встановленого ч.1 ст. 193 ЦПК України.

Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справи перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи, також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно до ч. ч. 7, 8 приведеної статті про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання зустрічного позову відповідач посилається на те, що їй не було відомо про розгляд справи у Луцькому у міськрайонному суді Волинської області. В подальшому, коли справу було передано за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси, вона також не отримала жодної судової повістки, тому не мала змоги прийняти участь у підготовчому провадженні.

Проте, такі обставини справи у співвідношенні з правовим регулюванням спірних відносин, не є поважною причиною пропуску строку подачі зустрічного позову, з огляду на те, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне подання заяви про збільшення позовних вимог. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При розгляді клопотання про поновлення процесуального строку, суд враховує, те що відповідачу було достовірно відомо про те, що у Луцькому міськрайонному суді Волинської області та Придніпровському районному суді м. Черкаси здійснюється розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до неї про визначення місця проживання дитини, з огляду на наступне.

Так, 28.04.2021 року відповідач власноручно написаною заявою повідомила суддю Луцького міськрайонного суду Волинської області Пахолюка А.М. про проведення підготовчого судового засідання у справі у її відсутності. До вказаної заяви додала копію свого паспорта (т.1 а.с.65).

Під час розгляду справи в Придніпровському районному суді м. Черкаси ОСОБА_2 двічі викликалась в судові засідання, призначені на 11.00. год. 06.09.2021 року та 10.00. год. 11.11.2021 року. Вказані виклики повернулися на адресу суду, у зв`язку з відсутністю відповідача за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи Придніпровським районним судом м. Черкаси.

Крім того, ОСОБА_2 особисто зверталася до Придніпровського районного суду із клопотанням від 18.01.2022 року (зареєстроване судом 08.02.2022 року), в якому просила відкласти розгляд цивільної справи у зв`язку з її перебуванням за кордоном (т.1 а.с. 122).

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для подачі до суду зустрічної позовної заяви.

У відповідності до ч.3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Оскільки зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог частини першої статті 193 ЦПК України - поза межами процесуального строку, встановлено для подачі зустрічної позовної заяви, а суд не знайшов підстав для поновлення такого строку, зустрічні позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини слді повернути відповідачу

На підставі наведеного, ст.ст. 49, 193.194 ЦПК України,-

ухвалив

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_9 про визначення місця проживання дитини повернути ОСОБА_10 .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складене 06.12.2022 року.

Головуючий: Р. В. Демчик