Ухвала

29 червня 2023 року

місто Київ

справа № 606/711/22

провадження № 61-9347ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 січня 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_7 , про визнання права власності, витребування майна, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до Верховного Суду з касаційного скаргою на зазначені судові рішення.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімум для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімум для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як випливає зі змісту судових рішень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду у травні 2022 року з позовом, у якому просили:

визнати за ними право власності на нежитлове приміщення (офіс-магазин), загальною площею 23,1 кв. м на АДРЕСА_1 ;

витребувати у ОСОБА_6 спірне нежитлове приміщення (офіс-магазин), шляхом звільнення від майна ОСОБА_6 та інших осіб, передати зазначене майно позивачам;

скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на спірне нерухоме майно.

Отже, позивачі звернулися до суду із позовом, який містить дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Заявники оскаржують судове рішення судів першої та апеляційної інстанції, якими відмовлено у позові, просять ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 481,00 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, за подання касаційної скарги в частині позовної вимоги немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті у розмірі 3 969,60 грн (992,40 грн х 2 х 200/100).

Щодо позовної вимоги майнового характеру про визнання права власності на нежитлове приміщення, судовий збір має розраховуватися з вартості спірного нерухомого майна (частина перша статті 176 ЦПК України).

Водночас, оскільки оскаржувані судові рішення не містять відомостей про вартість спірного майна (нежитлового приміщення), заявники мають навести його вартість та відповідно сплатити судовий збір за оскарження судових рішень за результатами розгляду позову за вимогою майнового характеру, виходячи з 1 відсотка ціни позову, - вартості спірного майна, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12 405,00 грн), з урахуванням 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовних заяв.

Отже, судовий збір за подання касаційної скарги в частині оскарження рішення суду апеляційної інстанції з розгляду позовних вимог майнового характеру належить до сплати у розмірі не менше 1 984,80 грн (992,40 грн х 200/100) та не більше 24 810,00 грн (12 405,00 грн х 200/100) залежно від вартості спірного майна.

Верховним Судом враховано, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, а отже, відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI він звільнений від сплати судового збору в силу закону.

За наведених обставин судовий збір за подання касаційної скарги має бути сплачено щодо вимог немайнового характеру одним платіжним документом від імені заявників: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 або різними платіжними документами пропорційно до кількості заявників, а саме по 992,40 грн.

Судовий збір щодо вимог майнового характеру може бути сплачено одним платіжним документом від імені зазначених заявників у розмірі, який дорівнює вартості часток спірного майна, на які вони претендують, або кожним заявником окремо, відповідно до частки на яку вони претендують.

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону № 3674-VI. На підтвердження сплати судового збору суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Водночас заявники просять відстрочити їм сплату судового збору за подання касаційної скарги, оскільки ОСОБА_5 має на утриманні двох малолітніх дітей та є одинокою матір`ю.

Проте за відсутності відомостей про ціну позову (вартості спірного майна) зазначене клопотання є передчасним, що унеможливлює визначення розміру судового збору, який можна відстрочити до ухвалення рішення у справі.

Також, Верховний Суд звертає увагу, що питання про відстрочення, розстрочення, зменшення та звільнення від сплати судового збору учасника справи може бути вирішено за наявності майнового критерію, зокрема з урахуванням майнового стану такої особи, підтвердженого доказами, проте, заявники: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 таких доказів не надали.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявниці строку для сплати судового збору.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 січня 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_7 , про визнання права власності, витребування майна, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Надати для сплати судового збору десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко