Справа № 712/2230/23 Провадження № 2/712/1420/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 р. суддя Соснівського районного суду міста Черкаси Токова С.Є. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2023 року до Соснівського районного суду міста Черкаси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 березня 2023 року позовну заяву було передано для розгляду судді Токовій С.Є.

Під час вирішення питання про відкриття провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що справу слід передати за підсудністю до Золотоніського міськрайонного районного суду з наступних підстав.

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,69 га розташованої у с. Кропивна Золотоніського району Черкаської області для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :01:003:0527 шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки.

Скасувати записи у Поземельній книзі, зобов"язавши Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0527.

Підставою позову вказує, що маючи намір здійснитти реєстрацію земельної ділянки , що належить їй на праві приватної власності, отримала відмову реєстратора у зв"язку з тим, що ділянка із кадастровим номером :01:003:0527 зареєстрована за іншою особою ОСОБА_2 .

Відповідно до правової позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року № 638/1988/17, 4 грудня 2019 року № 489/2055/19 правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 провадження № 12-73гс20 висловила наступні правові позиції:

«7.15. Приписами цивільного судочинства (частина перша статті 114 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України; в редакції, чинній до 14 грудня 2017 року, частина перша статті 30 ЦПК України в чинній редакції) передбачено виключну підсудність позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або його основної частини.

7.16. Забезпечуючи єдність у застосуванні процесуального законодавства, суди цивільної юрисдикції стало застосовували це положення таким чином, що у цьому випадку виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Враховуючи положення статті 181 ЦК України, зазначали, що такими є, наприклад, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини (така позиція викладена, наприклад, у пункті 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», а також в подальшому Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 25 лютого 2018 року у справі № 201/12876/17 та від 11 липня 2019 року у справі № 426/7217/18).

7.22. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

7.23. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

7.24. Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

7.25. Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення».

З урахуванням наведеного, позов про визнання скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно має пред`являтися за місцем знаходження об`єкту нерухомості, за правилами виключної підсудності.

В даному випадку спір виник стосовно земельної ділянки, що знаходиться в с. Кропивна Золотоніського району та право власності на яку зареєстровано за іншою особою - ОСОБА_2 13.08.2021 року.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України (виключна підсудність), позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною третьою статті 31 ЦПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги те, що предметом спору є нерухоме майно, яка знаходиться на території Золотоніського району Черкаської області, вважаю, що вказана позовна заява підлягає передачі на розгляд за підсудністю до належного суду, тобто за місцезнаходженням майна, а саме до Золотоніського місьрайонного суду Черкаської області.

Керуючись пунктом 1 частиною першою, частиною третьою статті 31, статтями 30, 32, ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи № 712/2330/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки надіслати до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області (адреса:19700, м. Золотононша Черкаської області , вул. Шевченка, 76 ) за територіальною підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : С.Є. Токова