УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

за участю: секретаря судового засідання Баранюк О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.08.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ

Заочним рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.08.2022 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири задоволені. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача майнову шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, в сумі 39 654,70 грн, моральну шкоду в сумі 5000,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн, витрати пов`язані з проведенням експертизи в сумі 6300,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору. Вирішено питання про судові витрати.

06.06.2023 в суд надійшла заява відповідача ОСОБА_3 про перегляд вказаного заочного рішення.

Ухвалою від 06.06.2023 заяву про перегляд заочного рішення було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

15.06.2023 на виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_3 направила до суду заяву про перегляд заочного рішення в якій зазначила, що заочне рішення суду від 29.08.2022 вона не отримувала, не знала про те, що у провадженні суду перебувала справа про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири, не отримувала ні ухвали про відкриття провадження, ні копії позовної заяви з додатками, ні судових повісток, з матеріалами справи не ознайомлена, а дізналася про його існування від судових виконавців, які надали виконавчий лист по місцю роботи. Також зазначила, що підстави відшкодування шкоди є надуманими. Просить скасувати заочне рішення суду від 29.08.2022.

У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Омелянюк М.В. підтримав заяву про перегляд заочного рішення та просив її задовольнити.

Представник позивача адвокат Закревський І.В., в судовому засіданні просив заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишити без розгляду, оскільки вона подана після закінчення процесуального строку, передбаченого ст.284 ЦПК України, і позивачем не заявляється клопотання про поновлення пропущеного строку. Крім того зазначив, що у заяві про перегляд заочного рішення відсутнє посилання на істотні докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Вислухавши представників сторін, дослідивши заяву про скасування заочного рішення та матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заява про перегляд заочного рішення подана відповідачем до суду 06.06.2023, тобто з порушенням строків, встановлених ст.284 ЦПК України. Проте, відповідачем у заяві не ставиться питання про поновлення цих строків.

По суті заяви суд зазначає таке.

Заявник відповідач по справі ОСОБА_3 зазначає, що вона не знала про те, що у провадженні суду перебувала справа про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири, не отримувала ні ухвали про відкриття провадження, ні копії позовної заяви з додатками, ні судових повісток, з матеріалами справи не ознайомлена.

З таким твердженням відповідача суд не погоджується з огляду на наступне. Так, згідно позовної заяви місце проживання відповідача ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується довідкою виданою управлінням «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 03.06.2022. Про дату та час судових засідань відповідач була повідомлена шляхом направлення судової повістки на адресу місця її реєстрації в порядку ст. 128 ч.7 ЦПК України, що в розумінні ЦПК України є належним повідомленням сторони по справі про дату та час судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, в заяві про перегляд заочного рішення обов`язково повинні бути зазначені процесуальні обставини для скасування заочного рішення (поважність причин неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення їх суду) та матеріальні обставини для скасування (посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення). Отже, для скасування заочного рішення повинні існувати як обставини процесуального характеру, так і матеріального одночасно.

Щодо матеріальних підстав для скасування заочного рішення, то відповідач повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Враховуючи те, що згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою, можна зробити висновок, що суд, ухвалюючи заочне рішення, повинен дати оцінку всім доказам, які є у справі.

Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення лише посилання відповідача на те, що підстави відшкодування шкоди, зазначені у позові, є надуманими, і при цьому не посилається на нові докази, якими вона обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. Докази, які є у справі, вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення її вимог були законні сподівання на те, що її інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

У спірній по справі ситуації суд виходить з того, що відповідачем не надано достатніх доказів, які б дозволяли суду дійти висновку про необхідність скасування ухваленого заочного рішення.

Зазначені відповідачем обставини не можуть бути підставою для скасування заочного рішення, при фактичній відсутності сукупності підстав, які зазначені в частині першій ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказів, які б вказували на те, що відповідач не заподіювала позивачу шкоди залиттям квартири, суду не надано.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів, які поза розумним сумнівом спростовують обґрунтування позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, а тому заява відповідача про перегляд заочного рішення та його скасування є необґрунтованою та безпідставною, в зв`язку з чим її слід залишити без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 284-288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29 серпня 2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири - залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Лутай