Справа № 683/2191/23
У Х В А Л А

23 червня 2023 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Луговий О.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» про розірвання договору оренди землі, -

встановив:

22 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до ТОВ «Енселко Агро» у якому просить розірвати договір оренди землі №25 від 16.05.2007 року, площею 1,56 га, з кадастровим номером :04:010:0022, укладеним між нею та СТОВ «Агрофірма «Україна» в редакції додаткового договору №б/н від 10.10.2016 року, додаткової угоди №б/н від 07.10.2021 р. (номер запису про інше речове право: 19021350), а також стягнути з ТОВ «Енселко Агро» на її користь понесені судові витрати.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі з`ясована непідсудність даного позову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області, до якого він поданий, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порядок визначення територіальної підсудності цивільних справ закріплений в статтях 26-29 ЦПК України, відповідно до яких підсудність визначається за предметними і територіальними ознаками.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Як вбачається із змісту позовної заяви, юридична адреса відповідача ТОВ «Енселко Агро»: Хмельницька обл., Старокостянтинівського р-н, с.Сахнівці, вул.Центральна, буд. 59, тому позивачем подано позов саме до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області за місцезнаходженням відповідача.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України).

Відповідно до правил ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у пунктах 41 та 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3 (далі - Постанова Пленуму № 3), визначено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини (така позиція викладена також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 25 лютого 2018 року у справі № 201/12876/17 та від 11 липня 2019 року у справі № 426/7217/18).

Виходячи із зазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як вбачається зі змісту позову, спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору оренди землі №25 від 16.05.2007 року та додаткових договорів до нього, предметом якого є оренда земельної ділянки, площею 1,56 га, кадастровий номер :04:010:0022, яка розташована на території Рахнівської сільської ради, Дунаєвецького району, Хмельницької області.

Місцезнаходження нерухомого майна у виді земельної ділянки підтверджено документально.

З урахування зазначених правил підсудності справа не підсудна Старокостянтинівському районному суду Хмельницької області.

Оскільки позов стосується розірвання договору оренди землі, тобто предметом спору є нерухоме майно, то цей позов повинен розглядатися за правилами виключної підсудності, встановленими ч. 1 ст. 30 ЦПК України, а тому підлягає передачі за підсудністю до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таке в свою чергу не позбавить позивача права доступу до правосуддя в розумінні сталої практики Європейського суду з прав людини та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Згідно ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З урахуванням зазначеного матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Енселко Агро» про розірвання договору оренди землі,слід передати для розгляду за територіальною юрисдикцією (підсудністю)до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області за місцем знаходження нерухомого майна, що відповідатиме вимогам ч. 2 ст. 30 ЦПК України.

За викладених обставин, керуючись ст. ст. 19, 30, 31, 260, 353 ЦПК України, суд,-

постановив:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» про розірвання договору оренди землі,передати за підсудністю до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: