Справа № 201/7708/22
Провадження № 2/201/447/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 13 жовтня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій позивач просить суд стягнути з Державної казначейської служби України грошову сум в розмірі 344 657,88 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 250 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі.

В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що він є власником автомобіля марки «Volkswagen Jetta» (USA), білого кольору, 2015 року виготовлення, об?ємом двигуна 2.0і, обладнаного автоматичною КП, реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ).

15 лютого 2022 року у м.Запоріжжі в районі Каширського шосе (траса Н08) сталася дорожньо-транспортна пригода за участі громадянина ОСОБА_2 , який перебував за кермом зазначеного автомобіля, та громадянки України ОСОБА_3 , яка пересувалася на велосипеді та в результаті зіткнення отримала тілесні ушкодження.

15 лютого 2022 року слідчим ГУНП у Запорізькій області Савенком О.С. було вилучено у ОСОБА_4 автомобіль марки «Volkswagen Jetta» (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) та свідоцтво про його реєстрацію.

16 лютого 2022 року, за взаємною згодою сторін, ОСОБА_5 відшкодував ОСОБА_3 шкоду, нанесену їй в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі, еквівалентному 2000 доларів США. Претензій до ОСОБА_4 не має.

17 лютого 2022 року слідчим суддею Запорізького районного суду Запорізької області було постановлено ухвалу в рамках кримінального провадження № 0000087 від 15 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, якою на вказаний автомобіль було накладено арешт та визначено місце його зберігання на спецмайданчику ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 140.

03 травня 2022 року позивачем направлено до Запорізького управління ДВБ НП України, оскільки станом на початок травня 2022 року (з моменту вилучення належного йому автомобіля вже минуло близько 2,5 місяців) у нього була відсутня інформація про проведення експертиз та фактичне місцезнаходження автомобіля.

11 липня 2022 року адвокатом до ГУНІ в Запорізькій області було направлено адвокатський запит вих. № 19/07/22 з метою отримання інформації щодо проведення необхідних експертиз та місцезнаходження зазначеного автомобіля.

15 липня 2022 року Слідчим управління ГУНІ в Запорізькій області було підготовлено відповідь № 4402/6/04-2022 на адвокатський запит. Відповідно до зазначеної відповіді слідчим по кримінальному провадженню № 0000087 від 15 лютого 2022 року були призначені судові інженерно-транспортні експертизи, виконання яких було доручено експертам Запорізького НДЕКЦ, однак їх проведення виявилось неможливим, у зв?язку з відсутністю транспортного засобу на вказаному вище спецмайданчику ГУНПІ в Запорізькій області. Рішення про переміщення або зміну місця зберігання зазначеного транспортного засобу слідчим не приймалося, у зв?язку з чим з боку слідчого в частині належного зберігання речового доказу порушень вимог КПК України допущено не було. 3 метою встановлення місцезнаходження даного автомобіля відділом поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за вказаним фактом до ЄРДР було внесено відомості під №0000833 від 11 червня 2022 за ознаками ч.2 ст.289 КК України та 29 червня 2022 року заступником керівника Запорізької обласної прокуратури по вказаному кримінальному провадженню було визначено підслідність за 2 слідчим відділом Територіального управління ДБР, розташованого в м. Мелітополі, для проведення подальшого досудового розслідування. Наприкінці липня 2022 року на його адресу надійшла відповідь Слідчого управління ГУНП в Запорізькій області № Г-243/6/04-2022 від 07 липня 2022 року на його заяву від 03 травня 2022 року. Відповідно до зазначеної відповіді за фактом неналежного зберігання речового доказу по кримінальному провадженню №0000087 від 15 лютого 2022 року за ч. 1 ст.286 КК України було проведено службове розслідування, в ході якого встановлено, що під час розслідування зазначеного кримінального провадження слідчим вжиті всі необхідні заходи з метою належного зберігання речових доказів. Порушень вимог чинного кримінального процесуального законодавства з боку працівників досудового слідства не виявлено. 3 метою встановлення місцезнаходження даного автомобіля відділом поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за вказаним фактом до ЄРДР було внесено відомості під № 0000833 від 11 червня 2022 року за ознаками ч.2 ст.289 КК України та 29 червні 2022 року заступником керівника Запорізької обласної прокуратури по вказаному кримінальному провадженню було визначено підслідність за 2 слідчим відділом (3 дислокацією в м. Запоріжжі) Територіального управління ДБР, розташованого в м. Мелітополі, для проведення подальшого досудового розслідування.

05 серпня 2022 року адвокатом до ДБР було направлено клопотання вих. № 03/08/22 про залучення його як потерпілого до кримінального провадження № 0000833 від 11 червня 2022 року.

19 серпня 2022 року ДБР було підготовлено відповідь №17239-22/10-5-04-01-8222/22 на вищезазначене клопотання. Відповідно до зазначеної відповіді клопотання про залучення його як потерпілого було направлено за належністю для організації розгляду до Територіального управління ДБР, розташованого в м. Мелітополі.

29 серпня 2022 року слідчим 2 слідчого відділу (з дислокацією в м. Запоріжжі) Територіального управління ДБР, розташованого в м. Мелітополі було підготовлено відповідь №l7-02-6969. Відповідно до зазначеної відповіді у кримінальному провадженні N 0000833 від 11 червеня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. 18 серпня 2022 року постановою процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000833 від 11 червня 2022 року матеріали цього провадження були об?єднані з матеріалами кримінального провадження № 0000162, відомості про яке внесено до ЄРДР 16 березня 2022 року за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України. За результатами розгляду цього клопотання було прийнято рішення про задоволення його у повному обсязі та долучення до кримінального провадження №0000162 від 16 березня 2022 року за ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 364 КК України.

06 вересня 2022 року було складено висновок судового експерта - автотоварознавця по визначенню середньо ринковою вартості КТ3 N9229 (додається). Відповідно до зазначеного висновку середня ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen Jetta» (USA), 2015 року виготовлення, об?ємом двигуна 2.0і, обладнаного автоматичною КП, становить: 344 657,88 грн..

3 огляду на викладене, внаслідок неправомірних дій та/або бездіяльності Відповідача-1 було втрачено (викрадено) автомобіль Позивача. Таким чином, Відповідачем-1 було порушено його право на мирне володіння майном внаслідок завдана матеріальна та моральна шкоди. Відповідачем-1 не виконано обов?язок з повернення майна власнику, а тому - наявні підстави для стягнення з Державного бюджету України заподіяних Позивачу збитків.

Позивач майже 7 місяців позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем. Як відомо, життєвий час - це те, що неможливо жодним чином поновити або компенсувати. У той же час, внаслідок неправомірних дій та/або бездіяльності Відповідача-1, він вимушений витрачати свій життєвий час на спілкування з адвокатами, на відвідування правоохоронних органів та підготовку процесуальних документів, замість того, щоб побути зі своїми рідними. Внаслідок цих переживань у нього погіршилося самопочуття та він був вимушений звернутися до сімейного лікаря. Сімейним лікарем мене було направлено на обстеження до лікаря кардіолога. 27 вересня 2022 року лікарем кардіологом було проведено обстеження та складено консультативний висновок (додається). Відповідно до висновку лікаря внаслідок переживань викликаних викраденням автомобіля в мене відбулося погіршення здоров?я, а саме: нейроциркуляторна дистонія за змішаним типом з вираженими функціональними порушеннями на фоні тривожного розладу (ситуаційно обумовленого, - крадіжка автомобіля). Таким чином, він відчуває фізичні та душевні страждання у зв?язку з зникненням (викраденням) його автомобіля.

Враховуючі вищевикладене, внаслідок неправомірних дій та/або бездіяльності Відповілача-1 йому завдана значна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню. 3 огляду на принципи розумності, виваженості, справедливості та співмірності, вважав, що справедливим розміром відшкодування моральної шкоди - є 250 000 грн. (а.с. 1-6).

20 грудня 2022 року представником Головного управління Національної поліції в Запорізькій області року надано відзив на позовну заяву в якій останній заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав їх необґрунтованості. Так 17 лютого 2022 року ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від по справі N 317/419/22 накладено арешт на автомобіль Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_4 , який у встановленому законному порядку не скасовано тому відповідно відсутній обов`язок з його повернення. Крім того, позивачем не доведено, наявність протиправної дії (бездіяльності) ГУНП, що призвели до зникнення транспортного засобу Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_5 та причино - наслідковий зв?язок між діянням (бездільністю) ГУНП та нанесеною шкодою.

Додані до позовної заяви матеріали, а саме листи ТУ ДБР у м. Мелітополі та СУ ГУНП в Запорізькій області не встановлюють, що саме внаслідок протиправних дій (бездіяльності) посадових осіб ГУНП в Запорізькій області завдано майнової та моральної шкоди позивачу. Також до позовної заяви не надано жодного судового документу, який встановлює факт протиправності дій (бездіяльності) посадових осіб ГУНП в Запорізькій області по втраті автомобіль Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_5 .

На даний час ТУ ДБР у м. Мелітополь здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 00162 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289, ч. ст. 364 КК України. Оскільки, наразі в зазначеному кримінальному провадженні не встановлена винна посадових осіб ГУНП в Запорізькій області або інших працівників ГУНП в Запорізькій області, то подання зазначеного позову до ГУНП в Запорізькій області є передчасним.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 13 жовтня 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.68).

Ухвалою судді від 17 жовтня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с. 69-70).

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Відповідач Державна казначейська служба України правом на надання відзиву не скористалися.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Фактичні обставини встановленні судом

ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Volkswagen Jetta» (USA), білого кольору, 2015 року виготовлення, об?ємом двигуна 2.0і, обладнаного автоматичною КП, реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ) (а.с. 11).

15 лютого 2022 року у м.Запоріжжі в районі Каширського шосе (траса Н08) сталася дорожньо-транспортна пригода за участі громадянина ОСОБА_2 , який перебував за кермом зазначеного автомобіля, та громадянки України ОСОБА_3 , яка пересувалася на велосипеді та в результаті зіткнення отримала тілесні ушкодження.

15 лютого 2022 року слідчим ГУНП у Запорізькій області Савенком О.С. було вилучено у ОСОБА_4 автомобіль марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_3 та свідоцтво про його реєстрацію.

16 лютого 2022 року, за взаємною згодою сторін, ОСОБА_5 відшкодував ОСОБА_3 шкоду, нанесену їй в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі, еквівалентному 2000 доларів США. Претензій до ОСОБА_4 не має (а.с.12).

17 лютого 2022 року слідчим суддею Запорізького районного суду Запорізької області було постановлено ухвалу в рамках кримінального провадження № 0000087 від 15 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, якою на вказаний автомобіль було накладено арешт та визначено місце його зберігання на спецмайданчику ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 140 (а.с. 13-16).

03 травня 2022 року позивачем направлено до Запорізького управління ДВБ НП України, оскільки станом на початок травня 2022 року у нього була відсутня інформація про проведення експертиз та фактичне місцезнаходження автомобіля.

11 липня 2022 року адвокатом до ГУНІ в Запорізькій області було направлено адвокатський запит вих. № 19/07/22 з метою отримання інформації щодо проведення необхідних експертиз та місцезнаходження зазначеного автомобіля (а.с. 20-22).

15 липня 2022 року Слідчим управління ГУНІ в Запорізькій області було підготовлено відповідь № 4402/6/04-2022 на адвокатський запит. Відповідно до зазначеної відповіді слідчим по кримінальному провадженню № 0000087 від 15 лютого 2022 року були призначені судові інженерно-транспортні експертизи, виконання яких було доручено експертам Запорізького НДЕКЦ, однак їх проведення виявилось неможливим, у зв?язку з відсутністю транспортного засобу на вказаному вище спецмайданчику ГУНПІ в Запорізькій області. Рішення про переміщення або зміну місця зберігання зазначеного транспортного засобу слідчим не приймалося, у зв?язку з чим з боку слідчого в частині належного зберігання речового доказу порушень вимог КПК України допущено не було. 3 метою встановлення місцезнаходження даного автомобіля відділом поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за вказаним фактом до ЄРДР було внесено відомості під №0000833 від 11 червня 2022 за ознаками ч.2 ст.289 КК України та 29 червня 2022 року заступником керівника Запорізької обласної прокуратури по вказаному кримінальному провадженню було визначено підслідність за 2 слідчим відділом Територіального управління ДБР, розташованого в м. Мелітополі, для проведення подальшого досудового розслідування. Наприкінці липня 2022 року на його адресу надійшла відповідь Слідчого управління ГУНП в Запорізькій області № Г-243/6/04-2022 від 07 липня 2022 року на його заяву від 03 травня 2022 року. Відповідно до зазначеної відповіді за фактом неналежного зберігання речового доказу по кримінальному провадженню №0000087 від 15 лютого 2022 року за ч. 1 ст.286 КК України було проведено службове розслідування, в ході якого встановлено, що під час розслідування зазначеного кримінального провадження слідчим вжиті всі необхідні заходи з метою належного зберігання речових доказів. Порушень вимог чинного кримінального процесуального законодавства з боку працівників досудового слідства не виявлено. 3 метою встановлення місцезнаходження даного автомобіля відділом поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за вказаним фактом до ЄРДР було внесено відомості під № 0000833 від 11 червня 2022 року за ознаками ч.2 ст.289 КК України та 29 червні 2022 року заступником керівника Запорізької обласної прокуратури по вказаному кримінальному провадженню було визначено підслідність за 2 слідчим відділом (3 дислокацією в м. Запоріжжі) Територіального управління ДБР, розташованого в м. Мелітополі, для проведення подальшого досудового розслідування (а.с. 19).

05 серпня 2022 року адвокатом до ДБР було направлено клопотання вих. № 03/08/22 про залучення його як потерпілого до кримінального провадження № 0000833 від 11 червня 2022 року (а.с. 35-37).

19 серпня 2022 року ДБР було підготовлено відповідь №17239-22/10-5-04-01-8222/22 на вищезазначене клопотання. Відповідно до зазначеної відповіді клопотання про залучення його як потерпілого було направлено за належністю для організації розгляду до Територіального управління ДБР, розташованого в м. Мелітополі (а.с. 38).

29 серпня 2022 року слідчим 2 слідчого відділу (з дислокацією в м. Запоріжжі) Територіального управління ДБР, розташованого в м. Мелітополі було підготовлено відповідь №l7-02-6969. Відповідно до зазначеної відповіді у кримінальному провадженні N 0000833 від 11 червеня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. 18 серпня 2022 року постановою процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000833 від 11 червня 2022 року матеріали цього провадження були об`єднанні з матеріалами кримінального провадження № 0000162, відомості про яке внесено до ЄРДР 16 березня 2022 року за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України. За результатами розгляду цього клопотання було прийнято рішення про задоволення його у повному обсязі та долучення до кримінального провадження №0000162 від 16 березня 2022 року за ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 364 КК України (а.с. 39-41).

06 вересня 2022 року було складено висновок судового експерта - автотоварознавця по визначенню середньо ринковою вартості КТ3 N9229 (додається). Відповідно до зазначеного висновку середня ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen Jetta» (USA), 2015 року виготовлення, об?ємом двигуна 2.0і, обладнаного автоматичною КП, становить: 344 657,88 грн.(а.с. 42-47).

Позивач тривалий час позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем. Внаслідок неправомірних дій та/або бездіяльності Відповідача-1, позивач вимушений витрачати свій життєвий час на спілкування з адвокатами, на відвідування правоохоронних органів та підготовку процесуальних документів, замість того, щоб побути зі своїми рідними. Внаслідок цих переживань у ОСОБА_1 погіршилося самопочуття та він був вимушений звернутися до сімейного лікаря. Сімейним лікарем його було направлено на обстеження до лікаря кардіолога. 27 вересня 2022 року лікарем кардіологом було проведено обстеження та складено консультативний висновок (додається). Відповідно до висновку лікаря внаслідок переживань викликаних викраденням автомобіля в мене відбулося погіршення здоров?я, а саме: нейроциркуляторна дистонія за змішаним типом з вираженими функціональними порушеннями на фоні тривожного розладу (ситуаційно обумовленого, - крадіжка автомобіля) (а.с. 50). Таким чином, він відчуває фізичні та душевні страждання у зв?язку з зникненням (викраденням) його автомобіля.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, вішкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункти 8, 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою ( п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (ст. 55 Конституції України).(Постанова Верховного Суду від 28.03.2018 року Справа № П/9901/370/18).

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна. (ст.55 Конституції України).

Згідно з ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти. користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 321 ЦК України також передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною 2 цієї статті с втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла 6 реально одержати за звичайних обставин, якби ї право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України.

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від ї відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною 1 статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини 1 статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини 6 цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України). Для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов?язковою.

Для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою.

Втім, цими нормами визначається обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків, а саме: неправомірність дій (бездіяльності) цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) і заподіяною шкодою.

Згідно із ч. 2, 4 ст.100 КПК речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів.

У разі втрати чи знищення стороною провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість. У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй документа вона зобов`язана відшкодувати володільцю витрати, пов`язані з втратою чи знищенням документа та виготовленням його дубліката.

Обов?язок уповноваженої службової особи забезпечити схоронність тимчасово вилученого майна в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, визначений частиною 4 статті 168 КПК України.

За статтею 169 КПК України у разі скасування арешту тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна с тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно с доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано

У п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 р. №1104, передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пп. 1 26 цього порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно (п. 27 порядку).

Статтею 321 ЦК визначено, що право власності є непорушним.

Враховуючи викладене, приписами ст.ст.168, 169 КПК України передбачено обов?язок належно зберігати тимчасово вилучене майно та повернути тимчасово вилучене майно у зв`язку з припиненням такого вилучення.

Враховуючи що позивачем доведено належними та допустимими доказами правомірність своїх вимог, оскільки відповідальними особами ГУНП в Запорізькій області не було вжито достатніх заходів для збереження речового доказу

Крім того, відповідальною особою за шкоду, завдану органами державної влади, їх посадовими та службовими особами, відповідно до наведених вище положень ЦК України, є держава, яка набуває і здійснює свої цивільні права та обов?язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Таким органом у даному випадку- є ГУНП в Запорізькій області, як особа, відповідальна за збереження та повернення тимчасового вилученого майна, а саме: автомобіля марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 . 3 оглядну на викладене, визначений законом обов`язок повернути майно не виконаний державою Україна, у спірних правовідносинах не надано жодних гарантій повернення майна, не встановлено строку повернення такого майна, в зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з Державного бюджету України заподіяних Позивачу матеріальної шкоди у розмірі вартості автомобіля - 344 657,88 грн.

Збитки завдані неправомірними діями та/або бездіяльністю Відповідача-1 підлягають стягненню з Державної казначейської служби України.

В Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державною казначейською службою України операцій з коштами Державного бюджету України, в тому числі й шляхом списання коштів державного бюджету з єдиного казначейського рахунку. При цьому статтями 1173, 1174 ЦК України не встановлюється вина Державної казначейської служби України, а за її рахунок тільки здійснюється відшкодування спричиненої шкоди державою в особі ГУНП в Запорізькій області.

Уп. 10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України.

Таким чином, з урахуванням того, що рішенням слідчого суді Запорізького районного суду Запорізької області Сакояна Д.І. від 17 лютого 2022 року, ухваленим в рамках кримінального провадження № 0000087 від 15 лютого 2022 року за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України, місцем зберігання автомобіля марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_2 було визначено територію спецмайданчику ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 140, саме ГУНП в Запорізькій області відповідає перед власником зазначеного транспортного засобу за його схоронність і повернення у стані та комплектації, в якій він вилучався після дорожньо-транспортної пригоди, а також Державна казначейська служба України, яка здійснює списання коштів з Державного бюджету України.

При цьому, слід зазначити, що питання наявності між сторонами деліктних зобов?язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерплого та держави, що не регулюється нормами КПК України. І тому відсутність обвинувального вироку у кримінальному провадженні № 0000162 від 16 березня 2022 року за ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 364 КК України чи будь-яких інших рішень про визнання незаконними дій чи бездіяльності посадових та службових осіб ГУНП в Запорізькій області не може ставитися у пряму залежність з наявністю підстав для відшкодування шкоди у цивільних правовідносинах, оскільки суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, оцінює надані сторонами докази. Крім того, з огляду на статті 1173-1174 ЦК України для застосування відповідальності посадових і службових осіб та органів державної влади встановлення наявності їх вини не є обов?язковою.

У зв?язку з цим, немає необхідності в наявності попереднього судового рішення, яким має бути встановлено протиправність відповідних дій, рішень чи бездіяльності державного органу або його посадових чи службових осіб при здійснені кримінального провадження, як підстави для відшкодування шкоди, оскільки спірні деліктні правовідносини виникли саме у зв?язку з втратою тимчасово вилученого майна, тобто, через дії, які не опосередковуються регулюванням КПК України.

Враховуючи викладене, з Державної казначейської служби України підлягає стягненню матеріальна та моральна шкода завдана неправомірними діями та/або бездіяльністю ГУНП в Запорізькій області.

Згідно із ч.1 та 2 ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст.23 ЦК).

Згідно з положеннями ст. 23 ЦК України особа мас право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов?язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, який її завдав.

У пунктах 1, 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз?яснено, що необхідно звернути увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов?язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явиш, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв?язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, яких він зазнав та з урахуванням вимог розумності і справедливості суд вважає, що на користь позивача із Державного бюджету України підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 50 000 грн.

Визначений розмір моральної шкоди відповідає засадам розумності та справедливості та є достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи та не призведе до її збагачення.

З огляду на зазначене суд вважає за необхідне що відшкодуванню підлягає шкода, завдана внаслідок не тільки втрати його автомобіля, а й інших дій, внаслідок яких особі було заподіяно шкоду, та враховує висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме постанови ВП ВС від 12 березня 2019 у справі №920/715/17, в якій зазначено, що за відсутності підстав для застосування ч.1 ст.1176 ЦК в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч.6 цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.1173, 1174 ЦК).

Вищенаведене також узгоджується із правовими висновками ВС, викладеними у постанові від 02 жовтня 2019 у справі №740/2921/16-ц та постанові від 15 березня 2019 у справі №216/2150/17.

Європейський суд з прав людини вказав, що §1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (п.23 рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України») .

Судові витрати розподілити відповідно до сит. 141 ЦПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , грошову суму в розмірі 344 657 (триста сорок чотири тисячі шістсот п`ятдесят сім) грн, 88 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 3 000 (три тисячі) грн. понесені за проведення авто товарознавчої експертизи.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Демидова