Справа № 175/437/22
Провадження № 2/175/136/22
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2023 року смт.Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Бойко О.М.

при секретареві судового засідання Бабко-Малій В.В.,

за участю представника позивача - адвоката Маркової В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського районного суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом.

В обґрунтування заяви заявник вказує на те, ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпрі Дніпропетровської області померла ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), про що Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) року було видане свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але починаючи із 2010 року і по день смерті ОСОБА_3 фактично проживала разом із своїми синами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , сторони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство та мали на момент смерті Спадкодавця взаємні права та обов`язки.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким майно належне їй на праві спільної часткової власності у вигляді частки квартири АДРЕСА_3 , заповіла своєму синові ОСОБА_1 .

Також, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за законом на все належне їй майно, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 .

З метою отримання спадщини 30 листопада 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги спадкування за законом.

01.12.2021 року позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.12.2021 року № 266/02-31, зі змісту якої дізнався, що йому було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом та свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю підтвердження факту постійного проживання позивача із спадкодавцем.

Позивач не погодившись з вищезазначеною постановою Приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.12.2021 року з урахування того, що померла його мати ОСОБА_3 , з якою він проживав разом останні десять років за адресою: АДРЕСА_2 , вони з матір`ю були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство та мали на момент смерті матері взаємні права та обов`язки. Так само, після смерті матері залишилась спадщина у вигляді частки квартири АДРЕСА_3 , яку вона заповіла ОСОБА_1 , а також спадщина за законом у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , яку Позивач прийняв.

Позивач зазначає, що у померлої є іще один син - ОСОБА_2 , який входять до першої черги спадкоємців за законом. Та на даний момент він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, повідомивши Позивача що відмовляється від прийняття спадщини.

Однак, встановлення факту постійного проживання позивача та спадкодавця однією сім`єю до часу відкриття спадщини може вплинути на його спадкові права й обов`язки.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюб.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, відповідно до 1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) року було видане свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але починаючи із 2010 року і по день смерті ОСОБА_3 фактично проживала разом із своїми синами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , сторони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство та мали на момент смерті Спадкодавця взаємні права та обов`язки.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частинами 1,2 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Так, судом встановлено Позивач є спадкоємцем першої черги, який фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо, у зв`язку із чим, заява підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 263 - 265, 293, 294, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), право власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частки квартири АДРЕСА_3 ;

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір при подачі позову у розмірі 992,40 грн..

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Бойко