ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Чернівці

справа № 725/1733/23

провадження №22-ц/822/475/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Литвинюк І.М., Височанської Н.К.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Чернівецької міської ради на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 26 квітня 2023 року в цивільній справі за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів

встановив:

Описова частина

Чернівецька міська рада звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів.

Просила стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти в сумі 89 325,15 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівців від 26 квітня 2023 року передано справу за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів на розгляд до Глибоцького районного суду Чернівецької області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Чернівецька міська рада просить ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 26 квітня 2023 року скасувати, справу передати на розгляд до Першотравневого районного суду м.Чернівців.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Чернівецька міська рада вважає, що при прийнятті оскарженої ухвали, судом першої інстанції не було дотримано вимог законодавства, неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми процесуального права.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.11.2022 р №313990083 ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, зокрема нежилої будівлі (магазину літ.Б), загальною площею, 375,8 кв.м.

Зазначений об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0880 га, кадастровий номер :26:002:0044 за адресою АДРЕСА_1 , що відноситься до території Першотравневого району м.Чернівців.

Предметом спору в даній справі є стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою розташованою за адресою АДРЕСА_1 , до яких застосовуються правила виключної підсудності.

Апелянт вважає, що дана справа підсудна Першотравневому районному суду м.Чернівців, а не Глибоцькому районному суду Чернівецької області, як помилково зазначив суд першої інстанції.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Встановлено, що Чернівецька міська рада звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.11.2022 р №313990083 ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, зокрема нежилої будівлі (магазину літ.Б), загальною площею, 375,8 кв.м.

Зазначений об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0880 га, кадастровий номер :26:002:0044 за адресою АДРЕСА_1 .

З відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Чернівецькій області вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про передачу справи на розгляд до іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи зазначене, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції, керуючись ст.367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Направляючи справу до Глибоцького районного суду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Дана адреса відносяться до Глибоцького районного суду Чернівецької області. Отже, даний позов непідсудний Першотравневому районному суду м. Чернівців.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Статтями 27, 28, 30 ЦПК України врегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання (місцезнаходженням) відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.

За загальним правилом територіальної підсудності, яке закріплене в ч.ч.1,2 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Виняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна (ч.1 ст.30 ЦПК України). Згідно з положеннями ст.181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст.358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18.

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю вбачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібні правові висновки щодо застосування правил виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №910/6644/18, від 26 травня 2021 року у справі №506/33/19, від 02 лютого 2022 року у справі №185/8191/16-ц.

Згідно з ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, Чернівецька міська рада звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою загальною площею 0,0880 га, кадастровий номер :26:002:0044 за адресою АДРЕСА_1 , що відноситься до території Першотравневого району м.Чернівців.

Враховуючи, що спір виник з приводу нерухомого майна, предметом спору є стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, до цих правовідносин застосовуються правила виключної підсудності.

Спір підсудний Першотравневому районному суду м.Чернівців, а не Глибоцькому районному суду Чернівецької області, як помилково зазначив суд першої інстанції.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому суди мають гарантувати сторонам розгляд справ належним складом суду за встановленою підсудністю, не допускаючи порушення їх конституційних прав в доступі до правосуддя.

За наведених обставин, висновок суду першої інстанції про передачу справи на розгляд до іншого суду не ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваної ухвали дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 4 частини 1 статі 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Чернівецької міської ради задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 26 квітня 2023 року - скасувати.

Справу за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: І.М. Литвинюк

Н.К. Височанська