КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/1244/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року місто Київ

справа №755/20073/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Арапіної Н.Є., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Київська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просив:

встановити факт дівочого прізвища ОСОБА_3 , його прабабусі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування заяви посилався на те, що він є правнуком по материнській лінії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказував, що чоловіком ОСОБА_5 був ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначав, від шлюбу у них народився син, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Посилався на те, що від шлюбу ОСОБА_7 народилась донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Вказував, що в нього виникла необхідність встановлення факту дошлюбного прізвища ОСОБА_3 його прабабусі ОСОБА_4 для родових відносин, оскільки свідоцтво про одруження було втрачено.

Зазначав, що встановлення даного факту в позасудовому порядку є неможливим з підстав відсутності частини документів про походження осіб, що перешкоджає реалізації його особистих прав.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість та порушення норм процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву в повному обсязі.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що суд першої інстанції не розглянув всі документи та докази, які містяться в матеріалах справи та повністю підтверджують викладені у заяві доводи.

Зазначала, що заявник є правнуком по батьківській лінії ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Вказувала, що чоловіком ОСОБА_9 був ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Посилалася на те, що встановлення даного факту потрібно заявнику для формування генеалогічного древа, з метою встановлення родинних відносин та для подальшого звернення як правнук репресованих родичів ОСОБА_11 (бабусі) в архіви СБУ, а також до державних архівів для відновлення свого роду по лінії Нечипоренко.

Зазначала, суд першої інстанції вийшов за межі розгляду справи та зазначив те, що не відноситься до справи.

В судовому засіданні апеляційного суду представник заявника апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з вищевказаних підстав. При цьому, зазначала, що в апеляційній скарзі вона помилково вказала по цій справі прізвище прабабусі заявника як « ОСОБА_11 », оскільки заявник звертався до суду із декількома заявами про встановлення юридичних фактів.

Заінтересовані особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Київська міська рада у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли заяви, в яких останні просили розглядати справу у відсутність їх представників.

А відтак, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для її задоволення, оскільки судом не встановлено порушення, невизнання або оспорювання прав та інтересів заявника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб'єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2020 року у справі №644/6785/18, зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлю наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_12 (дошлюбне прізвище ОСОБА_13 ), яка є матір`ю заявника.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 30 жовтня 2020 року батьками ОСОБА_12 (дошлюбне прізвище ОСОБА_13 ) були: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_14 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_7 , батьками якого були: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_4 .

Згідно архівного витягу Державного архіву Запорізької області з метричної книги реєстрації актів цивільного стану (про народження) за 1897 рік батьками Єлизавети були: батько ОСОБА_15 та його дружина ОСОБА_16 .

ІНФОРМАЦІЯ_13 помер ОСОБА_15 .

Згідно архівного витягу Державного архіву Запорізької області з метричної книги реєстрації актів цивільного стану (про народження) за 1897 рік батьками ОСОБА_17 були: ОСОБА_18 та його дружина ОСОБА_19 .

Згідно письмового роз`яснення Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не виявлено.

Заявник ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даною заявою просив встановити факт дівочого прізвища ОСОБА_3 , його прабабусі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказував, що встановлення даного факту необхідно для родинних відносин.

Представник заявника у судовому засіданні апеляційного суду зазначила, що заявнику встановлення даного факту необхідно для формування генеалогічного древа.

При цьому, заявником доказів на підтвердження того, що прабабуся ОСОБА_4 мала дівоче (дошлюбне) прізвище ОСОБА_3 надано не було.

Оскільки заявником не доведено, а судом першої інстанції не встановлено порушення, невизнання або оспорювання прав та інтересів ОСОБА_1 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції вийшов за межі розгляду справи, зазначивши те, що не відноситься до справи, а саме: що встановлення факту необхідно для прийняття спадщини, однак в матеріалах справи не вказано, яке саме майно спадкується; також заявником не надано доказів про звернення до нотаріальної контори та відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, колегія суддів відхиляє, оскільки судом було викладено доводи Київської міської ради, які остання зазначила у відзиві на заяву ОСОБА_1 , який надійшов до суду першої інстанції.

На підставі вищенаведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 квітня 2023 року.

Головуючий:

Судді: