Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Ахтієвій Р.С.

за участю

заявника ОСОБА_1

заявника ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

заінтересованої особи ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В :

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

Заяву обґрунтовувала тим, що в жовтні 2022 року вона та ОСОБА_2 розірвали шлюб, проте проживають разом за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Під час спільного проживання з ОСОБА_2 останній постійно вчиняє сварки, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію. Постійні сварки з боку ОСОБА_2 стали підставою розриву відносин, втім він весь час провокує на сварки, не дає можливості спокійно перебувати вдома. У квартирі проживає невістка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внучка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Кривдник систематично вчиняє сварки психологічного характеру, висловлюється нецензурною лайкою, штовхається, погрожує фізичною розправою, курить в квартирі, псує меблі, речі. В ході сварки провокує бійку та спричиняє фізичну біль як заявнику, так і проживаючим з ними ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Зазначені факти зафіксовані 14.11.2022 року (висновок про наслідки перевірки інформації), 10.04.2023 року про вчинення сварки психологічного характеру, працівниками поліції було виписано терміновий заборонний припис від 05.12.2022 року, терміновий заборонний припис від 09.05.2023 року, згідно акту від 30.04.2023, складеного сусідами, підтверджується факт психологічного, фізичного та економічного насильства (штовхання, душіння, шарпання, погрожує вплинути економічно, а саме: викрадення особистих, спільних документів, можливості ними користуватися (документи на квартиру, паспорт, трудова книжка, атестат). Чинить дії насильницького характеру , шкодить меблі, двері, майно. Всі ці дії відображуються як на психологічному здоров`ї заявника, так і невістки, а особливо на здоров`ї малолітньої дитини.

Таким чином, заявники вважають, що вони є особами, які зазнали домашнього насильства.

Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , її малолітньої доньки ОСОБА_5 , необхідно до ОСОБА_2 застосувати обмежувальний припис у вигляді заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) із заявниками та заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У судовому засіданні заявники та їх представник заяву підтримали, просили задовольнити таку з підстав, наведених в заяві.

Заінтересована особа та його представник прохали відмовити у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису. Вказували на те, що матеріали справи не містять доказів щодо вчинення ним насильства взагалі, тим більше систематичності такого насильства. Зазначав, що він ніколи не застосовував ніяке насильство, тим більше фізичне, до своєї колишньої дружини. Вважає, що підставою для звернення до суду із зазначеною заявою є виключно неприязні відносини колишнього подружжя та позбавлення його права на користування єдиним житлом. Заявниця сама вчиняє провокації та сварки, і без будь-яких причин викликає поліцію. Вказує, що конфлікти, які мали місце були спровоковані самою заявницею та має виключно побутовий характер.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2022 року розірвано (а. с. 20).

Разом із заявницею ОСОБА_1 проживає ОСОБА_2 та її дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 16-17).

05.12.2022 року працівниками поліції відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 725491 за cт. 173-2 КУпАП, а матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності передано до суду.

За результатом розгляду зазначених матеріалів, постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2022 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засідання в якості свідка була допитана ОСОБА_6 , яка пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_2 , та їй відомо, що заявниця вчиняє провокації та сварки, і без будь-яких причин викликає поліцію, забороняє користуватися власним житлом.

Пунктом 1 частини 1 статті 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п. п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 вказаного Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, як подружжя та колишнє подружжя.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, зокрема належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство в будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону).

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , заявниця ОСОБА_1 обґрунтовувала вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї насильство, поводить себе з нею та невісткою зухвало і агресивно, що має характер систематичності. При цьому, як на підтвердження вчинення насильства ОСОБА_2 , заявниця посилається на терміновий заборонний припис відносно кривдника від 05.12.2022 року, який складено одночасно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 725491 за cт. 173-2 КУпАП.

Однак як слідує з постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2022 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Зазначеною постановою встановлено, що не доведено вини ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насильства відносно ОСОБА_1 . Сам протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 725491 від 05.12.2022 року, за правовим змістом є фактично обвинуваченням, яке підлягає доведенню, а лише одна заява та письмові пояснення ОСОБА_1 не можуть бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_2 , оскільки містять виключно її бачення ситуації, яка сталася 05.12.2022 року. Крім того, із пояснень свідка ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_1 у словесній формі посварилася зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_2 . Крім того, із пояснень осіб вбачається факт побутової сварки. Будь-яких інших доказів відносно того, що ОСОБА_2 вчиняв домашнє насильство відносно ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Таким чином, всі наведені вище докази не можна визнати достатніми для доведення обвинувачення.

Також матеріали справи не містять доказів систематичності вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниць, у зв`язку із чим заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 294, 3501-3508 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 червня 2023 року.

Суддя Т.А.Ковальчук