ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1965/22
Провадження № 2/362/461/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретарів Берковської Д.С., Жеребко Ю.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та заборгованості за аліментами,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від заборгованості за аліментами та сплати аліментів в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_4 , на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі виконавчого листа, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області 19.01.2018 року.

Вказуючи на те, що ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 .

Сторони є батьками дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час подружнього життя в сторін виникли напружені стосунки в сім`ї, подружнє життя не склалося і вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду від 08.05.2018 року у справі №362/40/18 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідач із донькою проживали разом. Відповідачка не дозволяла дочці спілкуватися із батьком, налаштовувала дитину проти нього. Коли вдавалося зустрітися із дочкою, та розказувала позивачу, що мати налаштовує її проти нього, не пускає до нього, зацікавлює грошима та коштовними подарунками, щоб вона із ним не спілкувалася.

Проте позивач завжди намагався спілкуватися із дочкою, купував їй одяг, взуття та інші необхідні речі, які вона просила, організовував її відпочинок як за кордоном так і на території України, організовував екскурсії, відвідування музеїв, та ін.

Позивачу згодом стало відомо, що, відповідно до виконавчого листа № 2 -н/362/51/18 від 19.01.2018 року, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області з нього підлягають стягненню на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 04.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

17 грудня 2021 року ОСОБА_7 прийшла додому до нього й повідомила, що вона збирається втікати з дому від мами, тому що її ображають, мама приводить різних чоловіків, у зв`язку із чим її обмежують, забороняють виходити з кімнати, коли чоловіки знаходяться в квартирі, кожен із них намагається її «виховувати», та ін. Розказувала, що грошові кошти, які батько надсилав для неї, мати на неї не витрачала - нічого їй не купувала, навіть необхідні речі, які вона просила, забороняла доглядати за собою, наприклад, відвідувати косметолога. У той час в ОСОБА_5 були вікові проблеми зі шкірою на обличчі, які самотужки подолати не виходило, через що в неї виник дискомфорт, вона соромилася спілкуватися із будь-ким та взагалі виходити на вулицю. Мати забороняла їй відвідувати гуртки, принижувала, казала дочці, що нічого у неї не вийде, соромила за зайву вагу.

ОСОБА_7 повідомила позивачу, що буде жити із ним та його сім`єю. Позивач та його дружина - ОСОБА_8 усіляко намагалися налагодити її стосунки із матір`ю. Але їх спроби були марними, й дівчина категорично відмовлялася повертатися до неї. ОСОБА_7 з 17 грудня 2021 року категорично відмовилася повертатися до матері і з цього часу проживає із батьком та його сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, усі витрати по утриманню дочки виконує саме позивач. Відповідач жодним чином не приймає участі в утриманні дочки з моменту її проживання із батьком.

Так, коли в дочки були проблеми зі здоров`ям, огляд лікарів, здачу аналізів оплачував батько, операцію з видалення аденоїдів також оплачував батько. Меблі в дитячу кімнату дочки в квартирі у матері було оплачено позивачем. Позивачем було куплено мобільний телефони для дочки, велосипед, гіроскутер, та інші необхідні їй речі.

Однак, відповідно до виконавчого листа позивач повинен щомісячно сплачувати аліменти на утримання дочки. До березня 2022 року, щоб запобігти утворенню заборгованості по аліментах, він сплачував аліменти згідно з виконавчим листом. Станом на 22 лютого 2022 року позивач не мав боргу по аліментах.

25.02.2022 року відповідач повернула 7 000 грн. позивачу на заблоковану банківську картку, однак через те, що картка заблокована, він не може скористатися цими грошима.

З березня 2022 року, розуміючі, що грошові кошти, що позивач сплачує відповідачу, вона витрачає не за призначенням (зі слів дочки - відкладає їх) та через те, що дочка проживає із ним та знаходиться на повному його утриманні, він перестав надсилати кошти колишній дружині. Станом на день подачі позову до суду дочка проживає із ним, на його утриманні та вихованні, в зв`язку з чим позивач звертається до суду із позовом про звільнення його від сплати аліментів та заборгованості за аліментами, що стягуються з нього на підставі виконавчого листа, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області 19.01.2018 року.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2022 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху з наданням позивачу строку протягом десяти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (а.с. 36-37).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 51).

04.11.2022 року до суду надійшов від ОСОБА_2 відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначає, що вона дійсно перебувала з позивачем в зареєстрованому шлюбі з 2010 року, який розірвали в судовому порядку. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати з нею, проти чого позивач не заперечував.

Так, позивач зазначає, що на підставі виконавчого листа №2/362/51/17 Васильківського міськрайонного суду від 19.01.2018 року (судовий наказ) з нього стягуються аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.01.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Також позивач зазначає, що 17.12.2021 р. ОСОБА_7 прийшла до позивача і повідомила, що бажає втікати від мами, оскільки та приводить додому чоловіків, які намагаються її виховувати. Повідомила, що грошові кошти, які тато надає як аліменти, мама на неї не витрачала, нічого їй не купувала, навіть необхідні речі, забороняла відвідувати косметолога, забороняла відвідувати гуртки, соромила за зайву вагу.

З 17 грудня 2021 р. Софія категорично відмовилась проживати з матір`ю і проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , і зазначає, що мати не приймає участі в утриманні дочки з моменту її проживання із батьком.

При цьому відповідачка, зазначила, що викладені позивачем факти використання не за призначення коштів, які відповідач присилав для ОСОБА_5 - є просто абсурдними. Так, як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості, відповідачем сплачувались аліменти в розмірі 2000-3000 грн. Володіючи інформацією щодо нинішніх цін на харчування, одяг, забезпечення навчання, дозвілля - сплачувана відповідачем сума аліментів є просто мізерною і недостатньою для задоволення найменших потреб дитини, а не те, щоб використовуватись в інтересах позивача.

В той же час, позивач, не маючи визначених законом чи договором зобов`язань, перераховувала відповідачу кошти на утримання ОСОБА_5 в період, коли вона проживала разом з ним.

Позивач вказує, що відповідач не задовольняла потреб дитини, зокрема щодо відвідування косметолога. На її думку, такий потяг відвідування косметолога нав`язаний молодою дружиною позивача, яка має вплив на дитину. Проблеми зі шкірою дитина не мала, а у разі їх виникнення, позивач скористалася б послугами професійного лікаря дерматолога, і лише за його направленням - косметолога. Відтак, відмова у задоволенні деяких прохань дитини була обгрунтована розумним глуздом та життєвим досвідом.

Так, позивач зазначає, що він оплачував огляд лікарів, аналізи, операцію дитини - однак не надає на підтвердження цього жодного доказу.

Твердження позивача про купівлю меблів в кімнату дитини не відповідає дійсності, оскільки договір про купівлі меблів був укладений на ім`я відповідача, а чек про його оплату наявний у позивача через те, що на той час сторони проживали разом, вели спільний побут.

Також слід звернути увагу на надані позивачем докази на підтвердження придбання речей дитині. По перше, додані до позову чеки дублюються, спочатку в малому розмірі разом з іншими чеками, потім у великому розмірі, створюючи враження великої кількості придбаних речей. Крім того, аналізуючи додані до позову чеки, з них вбачається придбання - куртки чоловічої розмір М кросівки чоловічі (ймовірно позивач купував для себе), шорти та футболку розміру L, які ймовірно також позивач купував для себе (чек за 26.05.2019 р. на загальну суму 1246.40 грн., який ще й продубльований у збільшеній копії).

Решта доданих чеків свідчать про придбання речей, в тому числі і у дитячих магазинах в період 2018-2019 p.p.

Враховуючи мізерний розмір аліментів, визначений за виконавчим документом у зазначені періоди в розмірі 2000 грн., які ще й не сплачувались у повному розмірі позивачем і накопичувалась заборгованість, не вважає дивним придбання позивачем речей та подарунків для своєї дитини, враховуючи, що відповідачка жодного разу не зверталась до нього ні з проханням ні з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.

Відтак, підстав стверджувати, що надані ним кошти на утримання дитини нею використовувались не за призначенням - є абсурдними, не підтвердженими належними доказами у справі, а тому не заслуговують на увагу.

Крім того, позивач не був позбавлений можливості звернутися до відповідного органу опіки та піклування з метою перевірити належність використання сплачених ним аліментів.

При цьому, його малолітня дитина була в повній мірі забезпечена всім необхідним для її життя, здоров`я, навчання, розвитку та відпочинку.

Відповідачка просить врахувати, що утримуючи свою дитину, і купуючи їй все необхідне, вона не вважала за доцільне зберігати чеки та доводити перед кимось свої витрати, у зв`язку з чим вдалось віднайти лише невелику їх кількість.

Також надаються докази на підтвердження придбання для Софії телефону IPhone X 64 GB Silver, вартістю 27519 грн., навушників AirPods вартістю 6499 грн., тобто придбання достатньо дороговартісних речей для дитини, що свідчить не лише про нормальне утримання та забезпечення дитини, а й про придання для неї фактично предметів розкоші, бажання балувати свою дитину.

Також надаються ваучери на підтвердження подорожей з дитиною. При цьому з метою незавантаження матеріалами справи, додано лише кілька ваучерів, хоча насправді вона постійно подорожували з дитиною, відвідували різні країни, що цілком відомо позивачу.

Тобто, дитині створені як найкращі умови за місцем її проживання, про що позивачу достовірно відомо, і наведені в даному позові обставини і факти є відвертою брехнею, брудною грою позивача, спрямованою на уникнення майнової відповідальності щодо утримання своєї дитини.

Оцінюючи надані до позову чеки, вбачається відсутність доказів придбання позивачем ОСОБА_3 будь-яких речей в період перебування дитини з позивачем, що ставить під сумнів належність утримання малолітньої дитини в даний час.

Таким чином, обставини, на які посилається позивач як на основу своїх вимог про припинення стягнення аліментів у зв`язку з використанням коштів не за призначенням - не підтверджені належними у справі доказами, є надуманими, а тому не можуть бути підставою припинення стягнення аліментів та звільнення від заборгованості по аліментам.

Іншою підставою заявлених позовним вимог позивач зазначає ч.4 ст. 273 ЦК України, а саме зміну обставин, що впливають на підставу виникнення обов`язку сплати періодичних платежів, а саме на факт проживання мамолітньої ОСОБА_5 з ним, а не з мамою.

Як вбачається з довідки відділу з питань реєстрації місця проживання Васильківської міської ради Київської області про склад зареєстрованих осіб від 04.09.2018 p., малолітня ОСОБА_6 зареєстрована по АДРЕСА_2 , тобто за місцем реєстрації і проживання матері.

За зверненням відповідача до служби у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради, було отримано висновок про підтвердження місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 - для тимчасового виїзду за межі України. Висновок затверджений рішенням Васильківської міської ради від 31.08.2021 року.

За зверненням ОСОБА_3 , рішенням Васильківської міської ради Васильківського району від 27.12.2018 р. №547 визначено години спілкування ОСОБА_3 з малолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожної другої та четвертої суботи та неділі в місяці з 10 до 17 години, а в літній період тривалістю до одного місяця за домовленістю між батьками для виїзду разом з донькою на оздоровлення за наявності відповідних документів.

Із вищезазначених документів слідує, що місце проживання дитини - малолітньої ОСОБА_6 фактично визнано з її мамою - відповідачем ОСОБА_2 , а позивачу встановлено порядок спілкування з дитиною.

Однак, зустрівшись з дитиною для спілкування, позивач всупереч встановленому графіку з 17 грудня 2021 року не повернув дитину до місця її проживання.

З даного приводу вона зверталась як до правоохоронних органів, так і до служби у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради .

Тобто, позивач, порушуючи рішення органу опіки та піклування, не повернув дитину до визначеного органом опіки та піклування місця її проживання.

З даного приводу нею подано до суду позов про визначення місця проживання дитини, яке перебуває в провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області цивільна справа № 362/566/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, в межах розгляду якої на даний час очікується висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору.

Крім того, аліменти позивачем на її користь на даний час не сплачуються, а надісланий їй платіж був повернутий на його карту з метою забезпечення умов проживання дитини, що не заперечується самим позивачем.

Таким чином, заявлений позивачем позов про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам є передчасним, оскільки дитина на даний час перебуває з ним всупереч рішенню органу опіки та піклування, тобто незаконно, а питання визначення місця проживання дитини в судовому порядку ще не вирішено.

Більш того, на її думку маніпуляції з дитиною і неповернення її матері - насправді зумовлено бажанням позивача звільнити себе від тягаря сплати аліментів.

За наведених вище обставин, вважає поданий позов необ`єктивним, факти, викладені в ньому - спотвореними, надуманими та не підтвердженими належними доказами.

У зв`язку з зазначеним, не вбачає законних підстав для задоволення позову та просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі (а.с. 61-76).

Відповідь на відзив до суду не надходив.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2023 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду (а.с 85).

В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити в повному обсязі також зазначила так дійсно на розгляді в суду перебуває цивільна справа щодо визначення місця проживання дитини, і що згідно наданого висновку служби у справах дітей, визначено місце проживання дитини разом із матір`ю, розгляд справи ще триває.

Відповідачка, в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позов подано передчасно, а на даний час рішення про визначення місця проживання дитини не прийнято, а відповідач відмовляється повернути дитину матері згідно висновку служби у справах дітей.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи відзив на позовну заяву, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2018 року було розірвано (а.с. 10).

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Згідно до Довідки-розрахунку від 22.02.2022 року виданою Васильківським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області зазначено, що станом на 22.02.2022 року заборгованість ОСОБА_3 по сплаті на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 04.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття відсутня (а.с. 25-27).

Відповідно до Акту оцінки потреб сім`ї/особи від 05.07.2022 року ОСОБА_3 зазначено, що сім`я із 4 осіб проживає у двох кімнатній квартирі. В кімнатах є всі необхідні меблі та побутова техніка. Помешкання в задовільному стані, охайно, прибрано (а.с. 42-43).

Згідно Рішення Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області затверджено висновок служби у справах дітей та сім`ї міської ради про підтвердження місця проживання дитини ОСОБА_6 для її тимчасового виїзду за межі України разом із матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 66).

Згідно Рішення Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 27.12.2018 року №547 визначено години спілкування батька ОСОБА_3 з малолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожної другої та четвертої суботи та неділі в місяці з 10 до 17 години, а в літній період тривалістю до одного місяця за домовленістю між батьками для виїзду разом з донькою на оздоровлення за наявності відповідних документів (а.с.65).

Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 27.02.2023 року №63 про затвердження висновку щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6 разом із матір`ю ОСОБА_2 , затверджено висновок, яким визначено місця проживання малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 92-95).

У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває на розгляді цивільна справа №362/566/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , в якому вона просить визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , розгляд справи ще триває.

Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно ст. 188 СК України батьки можуть бути звільненні від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Частиною 4 статті 273 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Аналогічна вимога міститься у п. 22 Постанови Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, що суд за передбачених ст. 197 Сімейного кодексу України умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

Положеннями частини другої статті 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати аліментів або заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність передбачених законом обставин.

Судом встановлено, що 19.01.2018 року Васильківським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно,але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.01.2018 р. і до досягнення донькою повноліття.

Позивач посилався, як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами та сплати аліментів, на те, що дитина проживає разом з ним.

Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 22.02.2022 року вбачається, що заборгованість станом на 22.02.2022 року відсутня (а.с.25-27).

Позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність обставин, передбачених частиною другою статті 197 СК України та частиною другою статті 273 СК України для звільнення від сплати аліментів та заборгованості за аліментами на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно, якої на даний час наявний спір в суді щодо визначення місця проживання дитини.

Позивач на підтвердження позовних вимог надав суду фото копію довідки про місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22), акти оцінки потреби сім`ї від 05.07.2022 року про проживання за адресою позивача разом з позивачем малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.42-44).

Однак надані позивачем акт оцінки потреби сім`ї від 05.07.2022 року про проживання за адресою: АДРЕСА_1 разом з позивачем малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не містять періоду проживання та не є доказом постійного проживання малолітньої дитини разом з батьком, а надану фото копію довідки про місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суд не бере до уваги, оскільки вона належним чином не оформлена, а тому не може бути визнана судом належним доказом відповідно до вимог ст. 76-79 ЦПК України.

Хоча позивач стверджує на постійному проживанні з ними малолітньої доньки, доказів звернення до суду першої інстанції із позовом про визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком позивачем не надано.

А, як вбачається з матеріалів справи дійсне місце реєстрації малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтверджено рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради від 27.12.2018 року та висновком Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 27.02.2023 року про затвердження висновку щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6 разом із матір`ю ОСОБА_2 де зазначено, що малолітня донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована за місцем реєстрації матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.93) та наявною позовною заявою відповідачки ОСОБА_2 про визначення місця проживання дочки разом із матір`ю.

Отже, судом не встановлено наявність передбачених законом підстав для звільнення на даний час позивача від сплати аліментів та заборгованості за аліментами на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по-перше відсутні докази наявної заборгованості по сплаті аліментів, а по друге позов є передчасним, оскільки позивачем не надано доказів постійного проживання малолітньої дитини разом з батьком, а також судом ще не прийнято рішення, яке вступило в закону силу про визначення місця проживання дитини.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та заборгованості за аліментами.

Керуючись статтями 180, 181, 188, 197, 273 СК України, п. 22 постанови Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", статтями 12, 13, 76-79, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353 ЦПК України, суд ,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_11 про звільнення від сплати аліментів та заборгованості за аліментами відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено 26.06.2023 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко